Справа № 120/3773/19-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3773/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шаповалова Тетяна Михайлівна

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

23 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Совгири Д. І. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Тур-Ель» на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року (рішення ухвалене суддею Шаповаловою Т.М. 17.02.2020 року в м.Вінниця, повний текст судового рішення складено 21 лютого 2020 року) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Приватного підприємства «Тур-Ель» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Тур-Ель», у якому просило застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Приватного підприємства «ТУР - ЕЛЬ» ( , юридична адреса: 23130, Вінницька область. Жмеринський район, селище міського типу Браїлів, вулиця Молодіжна, будинок 2 А),

у спосіб: у вигляді повного зупинення експлуатації будівель бази відпочинку «АРГО» Приватного підприємства «ТУР - ЕЛЬ», за адресою: 67700, Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 58;

у порядок: шляхом відключення вищевказаних будівель бази відпочинку «АРГО» Приватного підприємства «ТУР - ЕЛЬ» від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок;), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків наданих в акті перевірки № 430 від 29.08.2019, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 430 від 29.08.2019 за номерами: 1-16, 18-21.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено.

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Приватного підприємства «ТУР - ЕЛЬ» (, юридична адреса: 23130, Вінницька область. Жмеринський район, селище міського типу Браїлів, вулиця Молодіжна, будинок 2 А) у вигляді повного зупинення експлуатації будівель бази відпочинку «АРГО» Приватного підприємства «ТУР - ЕЛЬ», за адресою: 67700, Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 58 шляхом відключення вищевказаних будівель бази відпочинку «АРГО» Приватного підприємства «ТУР - ЕЛЬ» від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків наданих в акті перевірки № 430 від 29.08.2019, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 430 від 29.08.2019 за номером 1, а саме: обладнання приміщень та споруд системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту" для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при постановлені рішення не прийняв до уваги документи, подані відповідачем, на підтвердження усунення більшої частини порушень, а також не досліджено усіх доказів того, що порушення, які залишилися і перебувають у процесі усунення не несуть реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, тобто, не обґрунтував факту, що існують правомірні підстави для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень будівлі.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що у період з 28 по 29 серпня 2019 року здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки приватним підприємством «Тур-Ель», а саме бази відпочинку «Арго» за адресою: 67770, Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №58.

За результатами перевірки складено акт №430 від 29.08.2019 року, у якому зафіксовані порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки та припис №360, яким встановлено ПП «Тур-Ель» строк для усунення виявлених порушень до 10.10.2019 року.

Так, актом перевірки зафіксовані порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки:

1. Споруди та приміщення об`єкту не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту" для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів (п. 1.2 глава 1 Розділ V ППБУ, ст.20, 55 Кодексу цивільного захисту України

2. Відсутня приймальна документація блискавкозахисту (п. 1.21 глава 1 Розділ IV ППБУ, ст.20, 55 Кодексу цивільного захисту України );

3. Не встановлений на об`єкті відповідним документом протипожежний режим (п. 3 Розділ IІ ППБУ, ст.20, 55 Кодексу цивільного захисту України);

4. Територію та приміщення об`єкта не до забезпечено в повному обсязі знаками безпеки відповідно до вимог ГОСТ 12.4.026-76 (п.8 розділ ІІ ППБУ);

5. Переносні вогнегасник не розміщено шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не менше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника (п. 3.10 глава 3 Розділ V ППБУ, ст.20, 55 Кодексу цивільного захисту України );

6. Для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежегасіння не встановлені вказівні знаки на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги (п. 3.10 глава 3 Розділ V ППБУ, ст.20, 55 Кодексу цивільного захисту України );

7. Пожежні щити, які розташовані на території об`єкта, не забезпеченні первинним засобами пожежегасіння та протипожежним інвентарем з розрахунку згідно норм належності (п. 3.11 глава 3 Розділ V ППБУ);

8. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (п. 1.6 глава 1 Розділ ІV ППБУ);

9.Електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати в приміщенні адміністративного корпусу, будинках для відпочинку та допоміжних спорудах не встановлені на не горючі основи або з підкладенням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра (п. 1.17 глава 1 Розділ ІV ППБУ);

10. Не вивішені на видимих місцях у житлових номерах, кімнатах будинків план евакуації з відповідного поверху із зазначенням даного номера, кімнати, евакуаційних виходів та шляхів руху до них, місць розміщення первинних засобів пожежогасіння та ручних пожежних сповіщувачів, а також необхідний пояснювальний текст і пам`ятка про дії на випадок пожежі (п. 5.1 глава 5 Розділ VІ ППБУ);

11. Не оброблено дерев`яні елементи горищних покриттів будівель засобами вогнезахисту, які забезпечують першу групу вогнезахисної ефективності (п. 2.5, п. 2.6 глава 2 Розділ III Правил пожежної безпеки в Україні ст.20, 55 Кодексу цивільного захисту України);

12. Відповідальна особа за пожежну безпеку не пройшла спеціальне навчання з отриманням відповідного посвідчення згідно вимог Постанови КМУ №444 від 26 червня 2013 року «Про затвердження порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (п.15 Розділ ІІ ППБУ);

13. Не забезпечено пожежні водойми під`їздом з твердим покриттям з майданчиком (пірсами) для встановлення пожежних автомобілів (пп. 5 п. 2.1 глава 2 Розділ V ППБУ);

14. Не розроблені та не затверджені положення, інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки на об`єкті, здійснення постійного контролю за їх дотриманням (Розділ VI ПТБ);

15. Для кожного приміщення об`єкта не розроблені та не затвердженні керівником об`єкта інструкції про заходи пожежної безпеки (п.11, Розділ ІІ ППБУ);

16. Електорощитки не оснащені схемами підключення споживачів ( пп.1.16, п.1. Розділу IV ППБУ);

17. Не заведено журнал обліку вогнегасників ( пп.3.10, п.3 Розділу V ППБУ);

18. Дозволяється експлуатація струмоведучого проводу по горючій основі в допоміжних спорудах, будинках відпочинку, будівлі кухні та будинках для персоналу (пп.1.12, п.1. Розділу IV ППБУ);

19. Не проведені практичні тренування (два рази на рік) всіх працівників з відпрацювання дій персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей (п.5 Розділу IІ ППБУ);

20. Відсутні виміри опору ізоляції електромережі на діелектричну міцність та електроустановок ( пп.1.1, п.1. Розділу IV ППБУ);

21.Черговий персонал об`єкта не забезпечено відповідними засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі для організації евакуації людей (.5.6 Розділу VІ ППБУ).

З огляду на виявлені в ході перевірки порушення та не усунення їх до 10.10.2019 (строку встановленого приписом) позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що недотримання відповідачем правил у сфері техногенної та пожежної безпеки може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушує конституційно закріплені права людей, вказав на неусунення відповідачем станом на дату розгляду даної справи порушень, які стали підставою для звернення позивача з даним позовом для застосування заходів реагування.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

За положеннями статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 51 Кодексу цивільного захисту України обумовлено, що забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Відповідно до частини третьої статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі статтею 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Пунктом 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з частиною першою статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

За приписами частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення позивачем перевірки на об`єктах відповідача було виявлено ряд порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки на визначеному об`єкті, що на думку позивача створює реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Статтею 69 Кодексу цивільного захисту України, пунктом 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачені підстави для звернення центрального органу виконавчої влади до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, серед яких нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Пунктом другим статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

У відповідності до пункту 6.4 Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21.10.2004 №130 зупинення роботи підприємства, окремого виробництва, експлуатації будівель, споруд, випуску пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного призначення шляхом знеструмлення може здійснюватися в присутності спеціаліста служби енергонагляду району (міста), а відключення виробничих дільниць, агрегатів, опалювальних приладів, дільниць електромережі - за присутності енергетика (електрика) відповідного об`єкта, на якому застосовується запобіжний захід.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства вбачається, що у разі встановлення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) застосовуються виключно за рішенням адміністративного суду.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №815/6365/17 зазначив, що поняття "загрози життю та здоров`ю" є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі спори розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

Верховним Судом також зауважено, що відсутність мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, не зазначення мотивів відхилення кожного аргументу учасника свідчать, що висновок суду про визнання підтвердженими обставин існування підстав для застосування заходів реагування є передчасним та необґрунтованим, здійснений на підставі неповно встановлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, при обранні заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Також такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08 лютого 2019 року у справі № 805/4256/17-а та від 28 лютого 2019 року у справі № 810/2400/18.

При цьому, суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, направлений на усунення недопущення існування невиправданого ризику надзвичайних ситуацій і період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної перевірки посадовими особами Білгород-Дністровського міськрайонного відділу 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області було складено акт №430 від 29.08.2019 року, яким встановлено 21 порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що в зв`язку з усуненням частини порушень зазначених в акті перевірки від 29.08.2019 року, 13.12.2019 року проведено позаплановий захід контролю та складено акт №676, яким зафіксовано 2 порушення: не оброблення дерев`яних елементів горищних покриттів будівель засобами вогнезахисту, які забезпечують 1 групу вогнезахисної ефективності та не обладнано приміщення та споруди об`єкту системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту" для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів.

13.12.2019 винесено припис про усунення порушень та надано строк для усунення виявлених порушень до 13.02.2020 року.

Крім того, на звернення ПП «Тур-Ель» 10.02.2020 року проведено позаплановий захід контролю, за результатами якого складено акт перевірки №33 від 10.02.2020 року та припис №28.

Так, зазначеним актом виявлено одне порушення, а саме: споруди об`єкту не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту" для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів. Приписом встановлено строк для його усунення до 10.04.2020 року.

Отже, інші порушення виявлені при попередній перевірці, зафіксовані в акті від 29.08.2019 року №430, відповідачем усунуто.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє покликання апелянта на те, що ним надано докази усунення виявлених порушень (копії акту прийняття в експлуатацію від 23 березня 2020 року, акту комплексного випробовування від 19 березня 2020 року), тоді як укладення відповідних договорів лише свідчить про вжиття приватним підприємством заходів спрямованих на усунення виявлених порушень, проте жодним чином не підтверджує факт усунення таких порушень на момент постановляння судом першої інстанції рішення у справі.

Слід також зазначити, що Приватне підприємство "Тур-Ель" не позбавлено можливості у встановленому порядку звернутися з заявою про скасування заходів реагування, застосованих рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року після усунення всіх виявлених порушень.

На думку колегії суддів, апелянтом не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів протиправності дій суб`єкта владних повноважень в межах спірних правовідносин та наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Скаржником до матеріалів справи під час розгляду справи у суді першої інстанції, а також у суді апеляційної інстанції надано документи, що свідчать про дії, вчинені на усунення порушень вимог норм пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту після постановлення рішення у справі.

Слід зазначити, що обставини, на яку посилається відповідач як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог у відповідній частині, на час розгляду справи судом першої інстанції не існувала.

Перевірка факту повного усунення виявлених в ході перевірки порушень належить до компетенції позивача і може бути реалізовано шляхом проведення позапланового заходу контролю.

Посилання відповідача на акт позапланового заходу від 06.04.2020 року колегія суддів до уваги не бере, оскільки такі докази були відсутні на час розгляду справи судом першої інстанції.

Згідно вимог частин першої та п`ятої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тобто, повноваження судів вищого рівня з перегляду судових актів мають здійснювати для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірність оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Тур-Ель» залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 червня 2020 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Совгира Д. І. Франовська К.С.