Справа № 280/3902/19
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3902/19
Суддя І інстанції Стрельнікова Н.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив -визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 05.07.2019, № від 05.07.2019, № від 05.07.2019, № від 05.07.2019, податкову вимогу №Ф- від 05.07.2019, рішення про застосування штрафних санкцій № від 05.07.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу про визначення відповідачем боєнських відходів як продукції, яка придбавається, а потім не реалізовується, враховуючи особливий характер провадження господарської діяльності з придбання товару (живих свиней) та їх подальший забій, переробку та продаж. Вказує на те, що зменшення живої ваги тварин внаслідок їх забою не є втратою сировини або реалізацією, або умовним продажем, оскільки забій - це технологічна операція, спрямована на отримання готової продукції м`яса та м`ясопродуктів, тому вона не має податкових наслідків.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 05 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 371 561 грн. 01 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 247707 грн. 34 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 123853 грн., 67 коп.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 05 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 05 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми «В» №.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 05 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми «Р» № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у загальному розмірі 30963 грн. 43 коп., у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 20642 грн. 28 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 10321 грн. 15 коп.

Визнано протиправними та скасовані прийняті 05 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідних органом доходів і зборів або платником несвоєчасно нарахованого єдиного внеску.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що витрати приватного підприємця повинні бути підтверджені первинними документами (накладними, чеками, платіжними дорученнями, тощо), пов`язані з господарською діяльністю підприємця та з отриманням доходу. Перевіркою правомірно встановлено безпідставне включення позивачем витрат на придбання ТМЦ, що не були реалізовані, або використані у виробництві продукції, які не пов`язані з господарською діяльністю підприємця та з отриманням доходу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник контролюючого органу підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник позивача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом в період з 26.04.2019 по 14.05.2019 було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2018 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки відповідачем було складено акт від 28.05.2019 року №401/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення:

-вимог п.44.1 ст.44, п. 177.2, пп. 177.4.5, пп. 177.4.6, п. 177.4 ст.177 Податкового України в частині завищення суми валових витрат за період 2017-2018 роки на суму без врахування ПДВ 1377816,41 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 827 724,09грн, за 2018рік -550092,32грн., в результаті занижено чистого доходу на загальну суму 1377816,41 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 827724,09грн, за 2018рік -550092,32грн, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, який підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 248006,95 грн, в тому числі за 2017 рік - 148990,34р., за 2018 рік 99016,61 грн.

-вимог п. 44.1, п.44.3 ст.44, пп. «в» п. 176.1 ст.176 Податкового кодексу України в частині неналежного ведення обліку доходів і витрат, а саме включення до декларації про майновий стан і доходи перекручення а саме завищення валових витрат у 2017-2018роках;

-вимог п.п.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п. «г» 198.5 ст.198 Податкового кодексу України в частині не визначення умовного продажу та не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ по товарам, які включені до складу податкового кредиту перевіряємого періоду на загальну суму 1651382,29 грн. (в тому числі ПДВ 275230,38 грн), тобто по товару, який використовувся в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету за грудень 2018 року на суму 252644 грн., та зменшенню від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду), яке зараховується відповідно до р.21 до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ за грудень 2018р. на суму 22586,0грн.

-вимог частини другої ст.6, п.2 частини першої ст. 7, частини 11 ст. 8 та частини 7 та 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що призвело до ненарахування та неперерахування до бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 у розмірі 163801,74грн., в тому числі за 2017 рік у розмірі 46057,67 грн, за 2018 рік у розмірі 117744,07 грн.

-вимог пп. 1.1.-1.6 п. 16 -1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в частині заниження суми чистого доходу, і як слідство - заниження об`єкту оподаткування військовим збором, що призвело до не нарахування та неперерахування до бюджету військового збору у загальній сумі 20667,25грн., в тому числі за 2017рік- 12415,87грн, за 2018рік - 8251,38грн.

05 липня 2019 року на підставі акту перевірки контролюючим органом були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, в загальному розмірі 372010,43 гривень, в тому числі 248006,95 гривень за податковими зобов`язаннями та 124003,48 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 378966,00 гривень, в тому числі 252644,00 гривень за податковими зобов`язаннями та 126322,00 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 22586,00 гривень за декларацією № від 21.01.2019 за звітний період -грудень 2016 року;

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 31000,88 гривень, в тому числі 20667,25 гривень за податковими зобов`язаннями та 10333,63 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-, про сплату заборгованості зі сплати єдиного внеску у сумі 163801,74 гривень;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно якого застосовано штрафні санкції в розмірі 20985,94 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є оптова торгівля м`ясом та м`ясними продуктами. Для провадження вказаного виду діяльності Позивач має відповідні дозволи та погодження органів державного регулювання та контролю, а також відповідні матеріально технічни ресурси: будівлю забійного цеху, вантажні фургони рефрижератори, вантажні фургони та найманих працівників.

Здійснюючи господарську діяльність в період, за який здійснювалася перевірка, позивач здійснював оптову торгівлю м`ясом та м`ясними продуктами, надавав в оренду інші машини та устаткування (холодильне устаткування), надавав послуги по забою свиней, надавав в оренду й експлуатацію власне чи орендоване нерухоме майно, вантажні автомобілі та здійснював діяльність вантажного автомобільного транспорту.

В підтвердження витрат ФОП ОСОБА_1 надані: договори, додаткові угоди, банківські виписки, товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), бухгалтерські довідки, рахунки-фактури, накладні, акти забою, акти обвалювання , акти звірок взаєморозрахунків та інш.

Позивач уклав з Токмацькою філією Державного підприємства «Укрветсанзавод» договір про надання послуг згідно якого Державне підприємство зобов`язалося здійснити утилізацію чи знищення боєнських відходів. Актом перевірки підтверджується надання Токмацькою філією ДП «Укрветсанзавод» послуг по утилізації м`ясокостних та м`ясо-кісткових відходів.

Фактично підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваних рішень стали його висновки про неправомірність формування позивачем валових витрат, що вплинуло на правильність визначення чистого оподатковуваного доходу, а також неправомірне не визначення позивачем податкових зобов`язань з ПДВ з урахуванням того, що придбаний товар (боєнські відходи) не використовувався в оподатковуваних операціях.

Задовольняючи позов суд першої інстанцій дійшов висновку, що відповідачем не було доведено придбання позивачем такого товару (продукції) як боєнські відходи, у зв`язку з чим позивач не був зобов`язаний підтверджувати те, що боєнські відходи було використано в господарській діяльності платника. Зменшення живої ваги тварин внаслідок їх забою не є втратою сировини, не може розглядатися як реалізація або умовний продаж, оскільки забій - це технологічна операція, спрямована на отримання готової продукції м`яса та м`ясопродуктів, тому вона не може мати податкових наслідків.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з позицією суду першої інстанцій, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регламентуються положеннями ПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, у відповідних редакціях.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Особливості оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, встановлені статтею 177 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпунктів 177.4.1-177.4.4 пункту 177.4 статті 177 ПК України визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отримання доходів, належать витрати,

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Підпунктом 177.4.5 пункту 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

документально не підтверджені витрати.

Зокрема в пункті 138.1 статті 138 ПК України зазначено, що однією зі складових витрат, які враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є витрати операційної діяльності, які включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

При цьому, відповідно до пункту 138.8 статті 138 ПК України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов`язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну)

Підпунктом 138.8.1 пункту 138.8 статті 138 ПК України визначено, що до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаних робіт, наданої послуги.

Таким чином, чистий оподатковуваний дохід, який є об`єктом оподаткування для фізичних осіб підприємців від провадження господарської діяльності, визначається як різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг).

Під час перевірки позивач надавав відповідачу всі первинні документи щодо власної господарської діяльності: договори, прибуткові та видаткові накладні, акти виконаних робіт, акти забою, податкові накладні, платіжні документи. Недоліків у складанні вказаних первинних документів відповідачем під час перевірки не виявлено. Реальність господарських операцій також не становить предмет спору у даній справі.

Враховуючи наведене суд прешої інстанції дійшов вірних висновків, що позивачем правомірно та обґрунтовано віднесено до витрат при визначенні чистого оподатковуваного доходу, який є об`єктом оподаткування для фізичних осіб підприємців від провадження господарської діяльності, суми грошових коштів, сплачених при придбанні живої ваги свиней та великої рогатої худоби, які документально підтверджені та пов`язані з господарською діяльністю позивача.

Крім того суд першої інстанції вірно звернув увагу на ту обставину, що позивачем такий вид товару (продукції) як боєнські відходи, не придбавався, а тому останній не зобов`язаний підтверджувати те, що боєнські відходи було використано в господарській діяльності платника.

Крім того зменшення живої ваги тварин внаслідок їх забою не є втратою сировини, не може розглядатися як реалізація або умовний продаж, оскільки забій - це технологічна операція, спрямована на отримання готової продукції м`яса та м`ясопродуктів, тому вона не може мати податкових наслідків.

В процесі забою тварин виникають втрати, які залежать від породи, віку, статі, різновиду відгодівлі та ступеня вгодованості, а також транспортування від ферми до забійного цеху, вказані втрати в середньому складають 20 відсотків від живої ваги. Вказану інформацію позивач надавав відповідачу поясненнями на запити від 26.04.2019 №7986/14/08-01-13-05-09 та від 16.05.2019 №3214/14/08-01-13-05, вона відповідає діючим нормам виходу м`яса в тушах і півтушах, субпродуктів у відсотках до ваги живої маси, наведеним в листі Національної асоціації виробників м`яса та м`ясопродуктів України «Укрм`ясо» від 29 січня 2018 року вих. № 46-05/14.

За таких обставин вірним є висновок суду першої інстанції, про відсутність у позивача обов`язку визначити податкові зобов`язання з ПДВ за основною ставкою відповідно до пункту 198.5 статті 198 Кодексу при списанні боєнських відходів.

Відповідачем не доведено ані під час судового розгляду в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи, що ФОП ОСОБА_1 здійснюються операції, що не є господарською діяльністю платника податку, та придбані товарно-матеріальні цінності не використовуються в оподатковуваних операціях.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність у ФОП ОСОБА_1 у даному випадку зобов`язань з нараховування податку на додану вартість.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 17 червня 2020 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник