Справа № 620/743/20
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/743/20 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоргано» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.03.2020, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 12.02.2020 №.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на постанову Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, з 21.12.2019 по 17.01.2020 Головним управлінням ДФС у Чернігівській області була проведена камеральна перевірка ТОВ «ЛОРГАНО» податковий номер 40034810, з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2019 року, про що складено акт перевірки від 17.01.2020 за № 106/25-01-04-01-09/40034810.

Відповідно до висновків Акту перевірки камеральною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Лоргано» вимог Кодексу в частині достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2019 року, а саме: «На порушення п. 200.4, п. 200.7, п. 200.8, п. 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.20018 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, пунктів 4, 5 розділу V, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 із змінами і доповненнями, підприємством завищено суму бюджетного відшкодування за листопад 2019 року на 12931,16 грн.».

На підставі складеного Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2020, яким встановлено виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період 11.2019 та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку у сумі 12931,16 грн.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 12.01.2020, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що в рамках фактів встановлених саме камеральної перевірки, позивачем не було допущено жодних порушень, які б призвели до позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування ПДВ у розмірі 12391,16 грн. за листопад 2019 року.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що згідно листа Державного бюро розслідувань від 23.12.-2019 року № 01-21711 наявна інформація щодо ТОВ "Ц-Л Україна" (податковий номер 33607627), який має ознаки "фіктивності" та у якого ТОВ «Лоргано» було придбано пасту полірувальну, коректор парафіновий, затверджувач Бутанокс, смолу поліефірну, емульсійний скломат.

Крім цього, дослідженні проходження вищезазначеного товару по ланцюг постачання від виробника до кінцевого споживача ТОВ "Лоргано" (податковий номер 40034810) відсутнє реальне (законне) джерело його походження, а відтак його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні господарської операції з реалізації товарів.

Тому, враховуючи дану інформацію, підприємству відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування податку в розмірі 12931,16 грн.

Отже, на переконання апелянта, камеральною перевіркою встановлено порушення ТОВ "Лоргано" вимог Кодексу в частині достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2019 року, та підприємством завищено суму бюджетного відшкодування за листопад 2019 року на 12931,16 грн.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 75.1.1. камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Акт перевірки, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення, датований 17.01.2020, вказана перевірка не є позаплановою документальною перевіркою, а є камеральною перевіркою.

Відповідно до Акту перевірки, сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, яка відображена у рядку 20.2.1 декларації за листопад 2019 р. у розмірі 71 233,0 грн. сформована з урахуванням залишку від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за звітний (податковий) період.

Аналізом наявної інформації щодо вивезення товарів за межі митної території України, здійснених платником у періоді, що підлягає перевірці, за даними ІТС „Податковий блок", податкової декларації за листопад 2019 року встановлено здійснення ТОВ «Лоргано» експортних операцій: листопад 2019 року - 254 659,00 грн.

За результатами автоматизованого співставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість та розподілу платників ПДВ за наявності операцій з контрагентами за категоріями виявлено, що декларація ТОВ "Лоргано" за листопад 2019 року, на дату оформлення камеральної перевірки, віднесено до « 0» категорії уваги.

Згідно листа Державного бюро розслідувань від 23.12.2019 № 01-21711 є інформація щодо ТОВ "Ц-Л Україна" (податковий номер 33607627), який має ознаки фіктивності та у якого ТОВ «Лоргано» було придбано пасту полірувальну, коректор парафіновий, затверджувач «Бутанокс», смолу поліефірну, емульсійний скломат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання в Акті камеральної перевірки на лист Державного бюро розслідувань від 23.12.2019 № 01-21711, як на підставу відмови в отриманні бюджетного відшкодування податку в розмірі 12931,16 грн. є таким, що не ґрунтується на приписах ст. 75 ПК України, оскільки дані зазначені у вказаному листі не є тими даними, які зазначені в п. 75.1.1 ст. 75 ПК України, а тому на підставі вказаних даних не може бути проведена камеральна перевірка, такі дані не можуть бути покладені в основу висновків саме камеральної перевірки.

Відповідно до п. 200.1. ст. 200 Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 Кодексу при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 Кодексу платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.8. статті 200 Кодексу визначено, що до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Відповідно до пункту 200.9. статті Кодексу форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано відповідачу листом від 23.01.2020 за № 5 копії документів до декларації за листопад 2019 року на бюджетне відшкодування, зокрема:

- договір № 03.10/19 поставки товару від 03.10.2019 укладений між ТОВ «Ц-Л Україна» та позивачем;

- видаткові накладні № 1831 від 26.11.2019 та № 1693 від 01.11.2019;

- рахунок № 1655 від 01.11.2019 та рахунок № 1778 від 23.11.2019;

- платіжні доручення № 2538 від 25.11.2019, № 2593 від 13.12.2019, № 2467 від 01.11.2019;

Також, ТОВ «Ц-Л Україна» було виписано та зареєстровано в ЄДРПН податкові накладні за № 6 від 01.11.2019, на загальну суму 1250,00 грн. в т.ч. ПДВ - 208,33 грн.; № 150 від 25.11.2019 на загальну суму 8000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 1333,33 грн.; № 156 від 26.11.2019 на загальну суму 68337,00 грн. в т.ч. ПДВ - 11389,50 грн.

За вищевказаними операціями позивач від ТОВ «Ц-Л Україна» отримав пасту полірувальну CL 150 у кількості 3-х каністр, смолу поліефірну LSO-4600Т у кількості 135 кг. та 524 кг., гелькоут поліефірний GN Ral 9003 SA у кількості 120 кг., затверджувач «Бутанокс», емульсійний скломат, коректор парафіновий та каністри.

Як встановлено, видами економічної діяльності позивача є Код КВЕД 29.20 Виробництво кузовів для автотранспортних засобів, причепів і напівпричепів; Код КВЕД 29.32 Виробництво інших вузлів, деталей і приладдя для автотранспортних засобів; Код КВЕД 30.91 Виробництво мотоциклів (основний).

Товари, які були отримані від ТОВ «Ц-Л Україна», були використані позивачем для виробництва причепів для транспортування мотоциклів, що підтверджується копіями накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, які в подальшому були позивачем експортовані за ВМД в січні та лютому 2020 року.

Висновки про позбавлення права платника податків на бюджетне відшкодування за листопад 2019 року, податковий орган мав право робити лише у випадку проведення не камеральної, а документальної перевірки, в ході якої мав перевірити наявність чи відсутність належним чином оформлених первинних документів щодо підстав для бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2019 року.

Разом з тим, Акт не містить посилань на те які, при цьому використовувалися дані (окрім декларацій позивача), з яких даних, окрім листа ДБР, відповідачу стало відомо про незаконне джерело походження товару та його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні господарської операції з реалізації товарів, та саме яких платників податків у цьому ланцюгу. Тобто, висновки в Акті перевірки зроблені відповідачем лише з інформації у листі ДБР від 23.12.2019 № 01-21711, що є неприпустимим, з огляду на приписи п. 75.1.1. п. 75.1 ст. 75 ПК України в рамках проведення камеральної перевірки.

При перевірці декларації за листопад 2019 року, як зазначає відповідач, арифметичних та методологічних порушень не встановлено.

Контролюючим органом всупереч вимог ст. 77 КАС України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, про наявність правових підстав для позбавлення позивача бюджетному відшкодуванню.

Враховуючи викладене у сукупності, апелянтом не було надано доказів на підтвердження вимог апеляційної скарги. Інші доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі вказаного не спростовують, тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лоргано» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 23.06.2020