Справа № 160/3591/20
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року Справа № 160/3591/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
02.04.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат», в якій просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, та з 29.12.2011 по 02.09.2012 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001, та з 29.12.2011 по 02.09.2012 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсію за невраховуванні періоди роботи (20.10.1999 по 24.12.2001, та з 29.12.2011 по 02.09.2012) за Списком № 1, починаючи з 30.09.2019.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства не було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», оскільки відповідно до наданих відповідачу документів цей стаж є підтвердженим.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1
30.04.2020 представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що підстав для зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періодів його роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», немає, оскільки в цей період підприємством не проведено атестацію робочих місць, зокрема, посади «різьбяра гарячого металу в прокатному виробництві» на якій працював позивач.
На виконання ухвали суду від 07.04.2020 відповідачем було долучено до матеріалів справи № 160/3591/20 належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Відповідачем було призначено ОСОБА_1 пенсію та зараховано пільговий стаж за період роботи на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
В грудні 2019 позивач звернувся до Кам`янського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання інформації щодо призначення пенсії.
16.12.2019 відповідач листом № 8993/Г-09 повідомив ОСОБА_1 , що періоди його роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» зараховані до загального стажу, оскільки у ці періоди ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» не було проведено атестацію робочих місць.
Позивач, вважаючи протиправним не зарахування відповідачем до його пільгового стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», звернувся до суду з цією позовною заявою.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. № 637.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Так, з трудової книжки позивача НОМЕР_2 , копія якої міститься в матеріалах справи, слідує, що ОСОБА_1 у спірні періоди з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 працював на посаді «різьбяра гарячого металу в прокатному виробництві» з повним робочим днем на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат». Також в трудовій книжці позивача містяться записи про те, що робоче місце атестоване за Списком № 1.
Вказане також не заперечується відповідачем, однак у зв`язку із відсутністю наказів про проведення атестації у періоди з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 відповідачем не зараховані вказані періоди роботи позивача до пільгового стажу.
Водночас, в матеріалах справи містяться уточнюючі довідки від 19.09.2019 № 023-2180 та від 23.09.2019 № 023-2227, видані ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які підтверджують, що ОСОБА_1 повний робочий день працював у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» на посаді «різьбяра гарячого металу в прокатному виробництві» безпосередньо у періоди з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012.
У вказаних довідках зазначено, що посада «різьбяра гарячого металу в прокатному виробництві» віднесена до Списку № 1 та на підприємстві проведена атестація робочих місць відповідно до постанов по комбінату «Про атестацію робочих місць по умовам праці» № 813 від 20.10.1994, № 1269 від 25.12.2001, № 992 від 29.12.2006; на підставі листа головного держексперта області по умовам праці № 14/1-121 від 26.10.1999, № 14/1-261 від 27.12.2000 продовжено строк дії постанови № 813 від 20.10.1994 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 31.12.2001 та листа № 003/07-1-406 від 29.11.2011 продовжено строк дії постанови № 992 від 29.12.2006 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 29.12.2012.
Судом встановлено, що фактично відповідачем визначено підставою для не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 через перерву в атестації робочих місць. Таким чином, відповідачем зроблено висновок, що пільговий стаж позивача за Списком № 1 складає 11 років 10 місяців 4 дні.
Проте, така позиція відповідача є помилковою та з цього приводу суд зазначає наступне.
За змістом приписів п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно з п. 2 Порядку № 442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку № 442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Відповідно до п. 10 Порядку № 442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, п. 11 Порядку № 442 передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.
Пунктом 4.2 Порядку № 383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 1, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку № 442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п. 4 Порядку № 442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 у справі № 679/774/16-а.
З записів наявних у трудовій книжці позивача та довідок ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» від 19.09.2019 № 023-2180 та від 23.09.2019 № 023-2227, які уточнюють особливо шкідливі та особливо важкі умови праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, слідує, що за спірні періоди роботи позивача з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 професія «різьбяр гарячого металу в прокатному виробництві» атестована згідно з постановами по комбінату «Про атестацію робочих місць по умовам праці» № 813 від 20.10.1994, № 1269 від 25.12.2001, № 992 від 29.12.2006.
Так, постановою адміністрації і профкому комбінату від 20.10.1994 № 813 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» затверджено результати вперше проведеної на комбінаті атестації робочих місць за умовами праці, а також, затверджено перелік професій робітників, робота за якими дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 (Додаток №1). При цьому за результатами атестації робочих місць, завершеної у 1994 році, посада «різьбяр гарячого металу в прокатному виробництві», на якій працював позивач, дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Як свідчать матеріали справи, головним державним експертом з умов праці у Дніпропетровській області було надано згоду на продовження терміну дії постанови адміністрації та профкому комбінату від 20.10.1994 № 813 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» та використання результатів первісної атестації робочих місць до 31.12.2001, що підтверджується листом від 26.10.1999 за вих. № 14/1-121 та листом від 27.12.2000 за вих. № 14/1-261.
Отже, результати атестації робочих міст за умовами праці 1994 були в установленому порядку продовжені на весь міжатестаційний спірний період з 20.10.1999 по 24.12.2001 та робоче місце позивача - «різьбяр гарячого металу в прокатному виробництві» за умовами та характером праці в цей період під час проведення чергової атестації не змінювалось, що підтверджено результатами наступної атестації робочих місць 2001 року.
Постановою адміністрації та профкому комбінату «Про атестацію робочих місць по умовам праці» № 1269 від 25.12.2001 затверджено результати проведеної на комбінаті чергової атестації робочих місць за умовами праці. При цьому за результатами атестації робочих місць, професія «різьбяр гарячого металу в прокатному виробництві», за якою працював позивач, дають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 та є атестованими.
Постановою адміністрації та профкому комбінату від 29.12.2006 № 992 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» затверджено результати атестації, відповідно до якої робоче місце за професією «різьбяр гарячого металу в прокатному виробництві» атестовано відповідно до рішення атестаційної комісії (протокол № 10 від 25.09.2006).
Як свідчать матеріали справи, листом головного державного експерту Дніпропетровської області з умов праці № 003/07-1-406 від 29.11.2011, на підставі наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 № 205 та з метою соціального захисту працівників підприємства, які працюють в шкідливих і важких умовах праці Головний державний експерт з умов праці надав згоду на продовження строку дії постанови по комбінату від 29.12.2006 № 992 «Про атестацію робочих місць за умовами праці» до 29.12.2012.
Відповідачем не спростовано ті обставини, що жодних змін в організації роботи за робочим місцем позивача, змін у назві професії, колі службових обов`язків з моменту атестації у 1994 році до повторних атестацій не відбувалось.
При цьому, незмінність особливо важких та особливо шкідливих умов праці на комбінаті за професією «різьбяр гарячого металу в прокатному виробництві» з повним робочим днем згідно зі Списком № 1 підтверджена кожною черговою атестацією робочих місць за умовами праці, що проводились у періоди роботи позивача за даною професією на комбінаті.
Таким чином, вищеозначеними доказами у їх сукупності підтверджено характер роботи і стажу, який дає позивачу право на зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 на посаді «різьбяр гарячого металу в прокатному виробництві» у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періодів роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012 в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсію за невраховані періоди роботи (20.10.1999 по 24.12.2001 та з 29.12.2011 по 02.09.2012) за Списком № 1, починаючи з 30.09.2019.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 05 червня 2020 року.

Суддя А. Ю. Рищенко