Справа № 462/6494/16-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань встановлення судового контролю

22 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 462/6494/16-а пров. № ЗВ/857/4/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 11 січня 2017 року у справі №462/6494/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

09.12.2016 ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова, просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII; зобов`язати відповідача здійснити призначення, нарахування та виплату пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, у розмірі 60% суми заробітної плати, зазначеної у довідці Апеляційного суду Львівської області про складові заробітної плати від 04.10.2016 №417/07.20 в сумі 20735 грн, починаючи з 05.10.2016 з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 11 січня 2017 року позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова задоволено частково, постанову Залізничного районного суду м.Львова від 11 січня 2017 року змінено, виклавши абзаци другий та п`ятий резолютивної частини цієї постанови відповідно у такій редакції: «Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», у розмірі 60% суми заробітної плати, згідно довідки Апеляційного суду Львівської області про складові заробітної плати від 04 жовтня 2016 року №417/07.20 в сумі 20735 (двадцять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень, починаючи з 05 жовтня 2016 року, з урахуванням виплачених сум». «Стягнути із Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок сплаченого судового збору». В решті постанову Залізничного районного суду м.Львова від 11 січня 2017 року залишено без змін.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 17 грудня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження у справі №462/6494/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі міста Львова про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, вказавши боржником «Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області» замість «Залізничне об`єднане управління Пенсійного фонду України у місті Львові».

15.05.2020 ОСОБА_1 подала заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №462/6494/16-а. Заява мотивована тим, що після набрання законної сили постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року відповідач здійснює виплату пенсії не у розмірі зазначеному у судовому рішенні. Заявник вказує, що, отримавши постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №54206856 від 27.06.2017, боржник до 31.12.2017 включно продовжував здійснювати виплату пенсії у меншому розмірі, чим фактично допустив часткове невиконання судового рішення. Заявник звертає увагу, що з часу набрання законної сили судовим рішенням минуло більше трьох років, а боржник частково так і не виконав судове рішення ні добровільно, ні у примусовому порядку.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало відзив на заяву, вказавши, що заявником не наведено жодного доказу невиконання, ухилення чи створення перешкод для виконання судового рішення. Зазначає, що постанову Залізничного районного суду м.Львова від 11 січня 2017 року не скасовано, а змінено, тому з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід звертатись в суд першої інстанції. Вказує, що судове рішення виконано в добровільному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 подану заяву підтримала, представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо поданої заяви заперечив, просив в задоволенні такої відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що заяву слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначений статтею 382 КАС України, в редакції чинній на час звернення із заявою, згідно з положеннями якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такий захід спрямований на забезпечення принципу обов`язковості виконання судових рішень, який встановлено статтею 129-1 Конституції України, якою також визначено, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення закріплювались статтями 14, 255 КАС України в редакції чинній на час ухвалення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року.

Установити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої чи апеляційної інстанцій може шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а у випадку неподання такого звіту суддя вправі встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф.

Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи, запобігає неналежному виконанню обов`язків, пов`язаних зі змістом задоволених позовних вимог. Підставами застосування зазначених заходів є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що вказують на протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. При цьому, передбачені статтею 382 КАС України процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин.

З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що за заявою позивача від 13.06.2017 судом першої інстанції 21.06.2017 видано виконавчий лист у справі №462/6494/16-а.

Відповідно до долученої до матеріалів справи копії виконавчого листа 462/6494/16-а такий видано 21.06.2017 Залізничним районним судом м.Львова на виконання резолютивної частини постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017.

27.06.2017 старшим державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54206856 з примусового виконання виконавчого листа №462/6494/16-а, виданого Залізничним районним судом м.Львова, про: «Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.Львова здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», у розмірі 60% суми заробітної плати, згідно довідки Апеляційного суду Львівської області про складові заробітної плати від 04 жовтня 2016 року №417/07.20 в сумі 20735 (двадцять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень, починаючи з 05 жовтня 2016 року, з урахуванням виплачених сум».

Листом Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова від 21.08.2017 Залізничний відділ державної виконавчої служби м.Львова ГТУЮ у Львівській області повідомлено, що розпорядженням від 22.02.2017 №826583 здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком у розмірі 60% суми заробітної плати згідно довідки апеляційного адміністративного суду Львівської області від 04.10.2016 про заробітну плату в сумі 20 735 грн., починаючи з 05.10.2016 з урахуванням раніше проведених виплат.

Оскільки, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових рішень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З огляду на встановлені обставини справи, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що наявні правові підстави для задоволення заяви позивача та встановлення судового контролю за виконанням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі №462/6494/16-а.

При цьому, аргументи відповідача щодо відсутності правових підстав для звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про встановлення судового контролю, оскільки рішення суду першої інстанції було змінено, а не скасовано, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, так як заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення підлягає вирішенню судом, який розглянув справу по суті та прийняв рішення не на користь суб`єкта владних повноважень, яким в даному випадку є Львівський апеляційний адміністративний суд та на виконання постанови якого видано виконавчий лист №462/6494/16-а.

Враховуючи особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слід встановити десятиденний строк з моменту набрання законної сили цією ухвалою для подання звіту про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі №462/6494/16-а.

Керуючись статтями 229, 241, 243, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі №462/6494/16-а задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у десятиденний строк з моменту набрання законної сили ухвалою подати Восьмому апеляційному адміністративному суду звіт про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року у справі №462/6494/16-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. В. Ільчишин

Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 24.06.2020 згідно з ч.3 ст.321 КАС України