Справа № 520/2184/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 р. Справа № 520/2184/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Куриленко Н.В.,

за участі представників:

позивача - Межерицького А.О., відповідача - Красникова В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № , №, № від 23.06.2018 року, які прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначив, що Головним управлінням ДФС в Харківській області прийняті наступні податкові повідомлення рішення: № від 23.06.2018 р., яким мені, Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік у сумі 11637,35 грн.; № від 23.06.2018 р., яким нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у сумі 26345,34 грн.; № від 23.06.2018 р., яким мені нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік у сумі 38233,60 грн. Відповідно до технічного паспорту від 15.01.2004 р. належна позивачу нежитлова будівля літ. А-1, загальною площею 1194,8 кв.м, розташована за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 134, є теплицею, яку я використовую для вирощування однорічних і дворічних культур. Позивач вважає, що оскільки належний йому об`єкт нерухомості призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності та не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з п. "ж" п.п. 266.2.2. ст. 266 ІІК України, в якому зазначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Таким чином, відповідачем безпідставно та необґрунтовано прийнято податкові повідомлення - рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по даній адміністративній справі в порядку, передбаченому ст. 262 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія вказаної ухвали була надіслана та вручена представнику відповідача, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що Головним управлінням ДПС у Харківській області були винесені податкові повідомлення - рішення від 23.06.2018 № , № , № про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015, 2016, 2017 роки на загальну суму 76216,29 грн., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1194,8 кв.м. Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік ОСОБА_1 : 1194,8 х 9,74 = 11637,35 грн., де 1194,8 - площа нежитлової будівлі; 9,74 - ставка податку за 2015 рік (0,8% * 1218,00 - розмір мінімальної зарплати на 01.01.2015 року). Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік ОСОБА_1 : 1194.8 х 22,05 = 26345,34 грн., де 1194,8 - площа нежитлової будівлі; 22,05 - ставка податку за 2016 рік (1,6% * 1378,00 - розмір мінімальної зарплати на 01.01.2016 року). Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік ОСОБА_1 : 1194.8 х 32,00 = 38233,60 грн., де 1194,8 - площа нежитлової будівлі; 32,00 - ставка податку за 2018 рік (1% * 3200,00 - розмір мінімальної зарплати на 01.01.2017 року).

Також зазначив, що сільськогосподарський товаровиробник у розумінні п. 291.4 ст. 291 ПК України повинен перебувати на 4 групі платників єдиного податку та лише за наявності такого критерію він звільняється від оподаткування на підставі пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України. З урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_1 не обліковується на 4 групі платників єдиного податку, пільги зазначеної норми податкового законодавства на нього не розповсюджуються.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав правову позицію, зазначену у відзиві на позов, просив суд ухвалити рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

1) податкове повідомлення - рішення № від 23.06.2018 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачений фіз. особами за 2015 рік в сумі 11 637,35 грн.;

2) податкове повідомлення - рішення № від 23.06.2018 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачений фіз. особами за 2016 рік в сумі 26 345,34 грн.;

3) податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2018 року, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачений фіз. особами за 2017 рік в сумі 38 233,60 грн. (а.с. 10 - 12).

Вважаючи, що контролюючим органом було допущено помилку при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, 06.05.2019 та 05.08.2019 року позивач звертався до податкового органу із заявами про проведення звірок даних щодо нарахування вказаного податку за період 2015 - 2017 роки.

Проте, листами від 04.06.2019 року та від 14.08.2019 року податковий орган повідомив позивача про відсутність підстав для перегляду вказаних податкових повідомлень - рішень.

Зазначені вище податкові повідомлення - рішення в електронному вигляді надсилалися на адресу позивача супровідним листом від 24.01.2020 року № 1370/ФОП/20-40-58-26-20 (а.с. 9).

Не погоджуючись із податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) перебуває на обліку і ГУ ДПС в Харківській області, є платником єдиного податку 2 групи. Видами діяльності позивача є: 01.19 - вирощування інших однорічних і дворічних культур (а.с. 13 - 14).

Позивачу належить на праві власності нежитлова будівля літ. А-1, загальною площею 1 194,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 Харків АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі - продажу нежитлової будівлі від 05.03.2005 року, укладеного між приватним підприємством "ТАТІС" (Продавець) і ОСОБА_1 (Покупець), Витягу з Державного реєстру правочинів № 759470 від 05.03.2005 року Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6745729 від 16.03.2005 року, зробленого КП "Харківське міське БТІ", а також технічного паспорту на громадський будинок Харківського міського БТІ (а.с. 15 - 20).

Відповідно до п.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Згідно статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно підпункту 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Підпунктом "ж" 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування, до яких віднесено будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 127 «Будівлі нежитлові інші» клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства»).

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає, зокрема, підклас 1271.6 «Будівлі тепличного господарства».

При цьому, визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Отже, на підставі вищевикладеного, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі.

Згідно інформації технічного паспорту від 15.01.2004 року, а саме експлікації приміщень, складеного Харківським міським бюро технічної інвентаризації, вказана нежитлова будівля літ. А-1, загальною площею 1 194,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 134 та належить позивачу на праві власності, є теплицею та використовується позивачем для вирощування однорічних і дворічних культур (а.с. 18 - 20)

Судом встановлено, що на замовлення позивача Державним підприємством «Державний науково - дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві» (ДНДІАСБ) було складено експертний висновок АС1 №1916901 від 08.07.2019 року, відповідно до якого належну позивачу на праві власності нежитлову будівлю літ. А-1, загальною площею 1194,8 кв.м., розташовану за адресою м. Харків, вул. Плеханівська, 134, віднесено до коду 1271.6 Будівлі тепличного господарства класу "Будівлі сільськогосподарського призначення" ДК 018- 2000, за функціональним призначенням - теплиця для вирощування однорічних і дворічних культур КВЕД 01.19).

Крім того, факт здійснення позивачем сільськогосподарської діяльності також підтверджується укладеними ним договорів з фахівцями на виконання робіт з ландшафтного дизайну та квітництва (а.с. 40 - 53), що також свідчить, що позивач займається сільськогосподарською діяльністю та належний йому об`єкт (нежитлова будівля літ. А-1, загальною площею 1194,8 кв.м., розташовану за адресою м. Харків, вул. Плеханівська, 134) за своїми характеристиками є будівлею сільськогосподарського призначення.

Отже, за всіма своїми характеристиками належна позивачу на праві власності нежитлова будівля літ. А-1, загальною площею 1 194,8 кв.м. (м. Харків, вул. Плеханівська, 134) за своїм функціональним призначенням є будівлею сільськогосподарського призначення, використовується позивачем як теплиця, отже не є об`єктом оподаткування, відповідно до пп. "ж" п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказана позиція суду повністю узгоджується зі змістом постанов Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі № 814/2040/16, від 20 лютого 2020 року по справі №820/3706/17, від 10 квітня 2020 року по справі №823/1751/17, в яких суд дійшов висновку, що будівлі сільськогосподарського призначення не є об`єктом оподаткування, відповідно до пп. "ж" п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України.

За таких підстав, податковими повідомленнями - рішеннями № , №, № від 23.06.2018 року протиправно нараховано позивачу податкове зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за період 2015 - 2017 роки, у зв`язку з чим оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним оскаржуваних позивачем податкових повідомлень - рішень.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, пункту 3 Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (, адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № , №, № від 23.06.2018 року, які прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Обчислення строків оскарження рішення суду здійснюється з урахуванням пункту 3 Прикінцевих положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 23 червня 2020 року.

Суддя О.В.Шевченко