Справа № 160/4571/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2020 року Справа № 160/4571/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ БАЗИС" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позову зазначено, що з 10.10.2019 року по 31.10.2019 року контролюючим органом здійснено документальну планову виїзну перевірку за період з 01.07.2016 року по 30.06.2019 року. Під час проведення перевірки був складений запит від 31.10.2019 року №3 про надання до перевірки оригіналу договору про придбання цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Океанська, б.3, укладеного 13.06.2007 року. Проте, головним бухгалтером ТОВ "ВКФ БАЗИС" було відмовлено у наданні оригіналу вищевказаного договору у зв`язку з тим, що вказаний договір не пов`язаний з предметом перевірки відповідно до статті 82.2 Податкового кодексу України ( далі - ПК України), а з іншого боку операція купівлі-продажу не підпадає під період перевірки, про що в запиті від 31.10.2019 року зроблений відповідний запис. Не зважаючи на обґрунтовану відмову у ненаданні документів, був складений акт №7439/04-36-05-04/34916892 від 31.10.2019 року "Про ненадання документів та пояснень до перевірки". На підставі зазначеного акту ГУ ДПС у Дніпропетровській області 06.02.2020 року винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 510 грн. З аналізу тексту вищевказаного акту вбачається, що він підписаний неналежною посадовою особою, яка є представником іншого державного органу та не має ніякого відношення до ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Отже, на думку позивача скаданий акт є недійсним, оскільки підписаний неналежним представником та не може бути підставою для винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Так само і податкове повідомлення-рішення підписане особою, яка не наділена такими повноваженнями відповідно до Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2005 року №1204.
Ухвалою суду від 27.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито
спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано до суду відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог та в обгрунтування своєї позиції зазначив, що в останній день планової документальної перевірки - 31.10.2019 року відповідачем надано запит №3 з вимогою про надання договору про придбання цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Океанська, б.3. Під час перевірки встановлено, що ТОВ "ВКФ БАЗИС" є власником цілісного майнового комплексу за вказаною адресою, який перебуває в іпотеці. Під час проведення перевірки головним бухгалтером ОСОБА_1 було відмовлено в наданні договору купівлі-продажу та зроблено запис на запиті від 31.10.2019 року, в якому повідомлялось про те, що даний договір не належить і не пов`язані з предметом перевірки відповідно до ст.85.2 ПК України та не підпадає під період перевірки. У зв`язку з ненаданням платником податків контролюючому органу оригіналу договору, відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке підписано уповноваженою особою - начальником управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Дніпропетровській області Мазур А.О., повноваження якої підтверджуються наказом від 06.09.2019 року №24.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, з 10.10.2019 року по 31.10.2019 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "ВКФ БАЗИС" за період з 01.07.2016 року по 30.06.2019 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, правильність обчислення, повноту і своєчасність сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів установлених законом відповідно до затвердженого плану перевірки.
В останній день перевірки - 31.10.2019 року головному бухгалтеру надано запит №3 щодо надання до перевірки оригіналу договору на придбання цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Океанська, буд. 3 на підставі договору купівлі-продажу, цілісного майнового комплексу, серія та номер: 614, виданий 13.06.2007 року. Запит підписано начальником відділу перевірок у сфері послуг управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДФС у Дніпропетровській області В.Коваленко (а.с.46-47).
На запиті №3 головним бухгалтером ТОВ "ВКФ БАЗИС" ОСОБА_1 зроблено запис про відмову в наданні оригіналу договору купівлі-продажу виданого 13.06.2007 року у зв`язку із тим, що він не належить і не пов`язаний з предметом перевірки відповідно до ст.85.2 ПК України, а з іншого боку операція купівлі-продажу не підпадає під період перевірки та зазначено, що перевіряючим була надана виписка з реєстру права власності та технічний паспорт на нерухоме майно.
31.10.2019 року начальником відділу перевірок у сфері послуг управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДФС у Дніпропетровській області В.Коваленко складено акт "Про ненадання документів та пояснень до перевірки ТОВ "ВКФ БАЗИС" від №7439/04-36-05-04/34916892 (а.с.48-49), який направлено позивачу засобами поштового зв`язку 06.11.2019 року та отриманий ТОВ «ВКФ БАЗИС» 14.01.2020 року (а.с.50,51).
Не погоджуючись з наданим актом від 31.10.2019 року №7439/04-36-05-04/34916892 позивач подав заперечення до ГУ ДПС у Дніпропетровській області (вих.№07 від 21.01.2020 року), в якому просить скасувати в акті від 31.10.2019 року №7439/04-36-05-04/34916892 "Про результати документальної планової перевірки ТОВ "ВКФ БАЗИС" неправомірні висновки щодо порушення посадовими особами приписів пп.20.1.2, 20.1.6 ст.20, пп.44.1, ст.44, ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України (а.с.88-89).
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом про його скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Підпунктами 20.1.2 та 20.1.6 статті 20 ПК України встановлено, що для здійснення функцій, визначених законом, контролюючим органам надано право отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі фізичних осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність, у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи;
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Пунктом 85.4 статті 85 ПК України визначено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 85.6 статті 85 ПК України, в разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Пунктом 1.1 ДСТУ 4163-2003 (Уніфікована система Організаційно-розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів) (далі - ДСТУ 4163-2003) передбачено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі - організацій).
Відповідно до пункту 1.2. ДСТУ 4163-2003 цей стандарт встановлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.
Документи, які складають в організації, згідно пункту 4.4. ДСТУ 4163-2003 повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23).
Згідно з пунктом 3.12. Національного стандарту України ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять», затвердженого наказом від 28 травня 2004 року №97 Держспоживстандарту України (далі - ДСТУ 2732:2004), юридична сила (службового документа) - властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.
Підпунктом 4.1.7. пункту 4.1. ДСТУ 2732:2004 визначено, що підпис службового документа - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність службової особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.
Отже, враховуючи наведені приписи чинного законодавства, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки; в разі відмови платника податків надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови; акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків; у разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис; підписання акту відповідною службовою особою є однією з основних умов дійсності такого акту.
З запиту №3 від 31.10.2019 року та акту №7439/04-36-05-04/34916892 від 31.10.2019 року "Про ненадання документів та пояснень до перевірки ТОВ "ВКФ БАЗИС" вбачається, що вони підписані посадовою особою ГУ ДФС у Дніпропетровській області, а саме, начальником відділу перевірок у сфері послуг управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного ГУ ДФС у Дніпропетровській області Коваленко В., тоді як документальна планова перевірка позивача проводилась ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Долученою до матеріалів справи інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засвідчено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області (39394856) та ГУ ДПС у Дніпропетровській області (43145015) є різними суб`єктами владних повноважень (а.с. 52-87).
Отже, запит та акт контролюючого органу, що проводив перевірку (ГУ ДПС у Дніпропетровській області) не можуть бути складені посадовою особою органу, який не проводив перевірку (ГУ ДФС у Дніпропетровській області).
За наведених обставин, суд погоджується з позицією позивача, що акт №7439/04-36-05-04/34916892 від 31.10.2019 року не може слугувати підтвердженням здійснення позивачем дій, які на думку відповідача є порушенням вказаних в ньому норм ПК України.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Щодо доводів позивача з приводу підписання податкового повідомлення-рішення начальником управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Дніпропетровській області Мазур О.А. за відсутності необхідних повноважень, суд зазначає, що такі твердження спростовані долученою до матеріалів справи копією наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 06.09.2019 року №24 «Про надання повноважень» (а.с.120).
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У частині 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведених обставин справи, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ВКФ БАЗИС" підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2102,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №1503 від 17.04.2020 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області в сумі 2102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,суд,-
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ БАЗИС" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар