Справа № 520/3245/2020
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 р. № 520/3245/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чайкіної Н.Е.,

за участю:

представника позивача - Тамазликар Л.Й.,

представника відповідача - Шамілової Л.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь-А» (м. Харків, вул. Плиткова, 12) до Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь-А» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 19.12.2019 № 8, яким збільшено суму грошового зобов`язання податок на прибуток приватних підприємств на 145175 грн., з яких за податковим зобов`язанням суму збільшено на 116140 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями на 29035 грн.; податкове повідомлення-рішення від 19.12.2019 року № 8, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 157206 грн., з яких за податковим зобов`язанням суму збільшено на 125765 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями на 31 441,25 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Торговий дім «Сталь-А» з питань контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати усіх, передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, за результатами якої контролюючим органом 26.11.2019 складено акт № 911/20-40-05-18-09/39990028.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення ТОВ «ТД «Сталь-А» вимог п.п.134.1 п.134.1 ст.134 п.135.1 ст.135 ПК України, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» - занижено суму доходів, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування декларації з податку на прибуток на загальну суму 645222 грн., у тому числі на суму 281075 грн. за 2016 рік, на суму 325023 грн. за 2017 рік, на суму 23183 грн. за І півріччя 2018 року, на суму 30168 грн. за 9 місяців 2018 року, на суму 39124 грн. за 2018 рік; занижено податок на прибуток на загальну суму 116140 грн., у тому числі на суму 50594 грн. за 2016 рік, на суму 58504 грн. за 2017 рік, на суму 4173 грн. за ІІ квартал 2018 року, на суму 1258 грн. за ІІІ квартал 2018 року, на суму 1611 грн. за ІV квартал 2018 року; п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 ПК України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 42 грн. за жовтень 2018 року; пп «а» п.198.1, абз. 1-2 пп 198.3 ст.198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 124218 грн., у т.ч. у грудні 2016 року у сумі 56215 грн., у квітні 2017 року у сумі 27852 грн., у травні 2017 року у сумі 19234 грн., у червні 2017 року у сумі 13613 грн., у липні 2017 року у сумі 2712 грн., у вересні 2017 року у сумі 902 грн., у травні 2018 року у сумі 2293 грн., у липні 2018 року у сумі 1125 грн., у серпні 2018 року у сумі 272 грн.; п.198.7 ст.198 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що включається до складу ПК поточного звітного періоду, у сумі 1505 грн. у жовтні 2017 року, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 125765 грн., у т.ч. у січні 2017 року у сумі 13094 грн., у лютому 2017 року у сумі 18882 грн., у жовтні 2017 року у сумі 90057 грн., у травні 2018 року у сумі 2293 грн., у серпні 2018 року у сумі 1397 грн., у жовтні 2018 року у сумі 42 грн., чим порушено п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, пп. «а» п.198.1, абз.1-2 пп.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.7 ст.201 ПК України; пп126.1 ст.126 ПК України в частині несвоєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 200 грн.; п.121.1 ст.121 ПК України - ненадання контролюючому органу в ході перевірки оригінали/копії документів платником податків до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення; пп. б п.176.2 ст.176 ПК України, наказу Міністерства фінансів України № 4 від 13.01.2015 «Про затвердження форми Податкового рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №ІДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» податкові розрахунки сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 1, 2, 4 кв. 2017 року, 1-4 кв. 2018 року, 1 кв. 2019 року надано з недостовірними даними; п.1 ст.1, ч.5 ст.* ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження бази нарахування єдиного внеску у вересні 2018 року - 53,70 грн., у листопаді 2018 року - 53,70 грн.; п.1 ч.2 ст.6, ст.ст.8, 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - підприємством занижено суму нарахованого єдиного внеску на 23,62 грн., у т.ч. у вересні 2018 року - 11,81 грн., у листопаді 2018 року - 11,81 грн.

Позивачем відповідно до ст.86 ПК України були подані заперечення на вказаний акт перевірки, за результатами розгляду яких ГУ ДПС у Харківській області висновки, викладені в акті перевірки залишені без змін.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки ГУ ДПС у Харківській області 19.12.2019 були прийняті податкові повідомлення - рішення № 8, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання податок на прибуток приватних підприємств на 145175 грн., з яких за податковим зобов`язанням суму збільшено на 116140 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями на 29035 грн.; № 8, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 157206 грн., з яких за податковим зобов`язанням суму збільшено на 125765 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями на 31441,25 грн.

Позивачем було оскаржено податкові повідомлення-рішення від 19.12.2019 та рішенням Державної податкової служби України від 11.02.2020 №5220/6/99-00-08-05-01-06 податкові повідомлення - рішення залишені без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до п. 14.1.156 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Розділ V Податкового кодексу України визначає платників податку на додану вартість, об`єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов`язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг відповідно до приписів п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно статті 187.1. Податкового Кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Стаття 200 Податкового кодексу України регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п. 200.1 цієї статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.2 цієї статті при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.3).

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, від`ємне значення як категорія Кодексу - це також математична (об`єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов`язання) та від`ємником (податковим кредитом). Від`ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії -"віднімання", і в силу дії об`єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею.

Відповідно до ст. 201.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі також - Закон № 996-ХІV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом частиною першої статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи з викладеного, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Водночас, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Проте, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицію Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.04.2019 у справі №826/14331/13-а.

Як убачається з акту перевірки від 26.11.2019 № 911/20-40-05-18-09/39990028, протягом перевіряємого періоду з 01.01.2016 по 31.03.2019 постачальниками ТОВ «ТД Сталь-А» були ТОВ «Інторсінг» за грудень 2016 року, ТОВ «Транкор» за квітень, липень 2017 року, ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» за травень, червень 2017 року, ТОВ «Елізія» за липень 2017 року, ТОВ «Сіті Іст» за вересень 2017 року, ТОВ «Домініон» за травень 2018 року, ТОВ «Сіфанта Компані» за травень 2018 року, ТОВ «Полестарс» за липень 2018 року, ТОВ «Майквест» за серпень 2018 року.

Як зазначено відповідачем, відповідно до баз даних ГУ ДПС у Харківській області та наданих до перевірки документів, ТОВ «Транкор» у квітні, липні 2017 року зареєстровано на адресу ТОВ «ТД Сталь-А» податкові накладні на загальну суму 174759,90 грн., у т.ч. ПДВ - 29126,65 грн. (номенклатура: металеві вироби в асортименті) на виконання умов договору поставки від 03.04.2017 №03,04/17-2.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до договору від 03.04.2017 №03,04/17-2, укладеного між позивачем та ТОВ «Транкор» визначено обов`язок поставки товару за рахунок постачальника, доставка товару здійснено транспортними засобами ТОВ «Транкор». Придбана товариством у ТОВ «Транкор» сировина була перероблена на вироби з металу та в подальшому товар було реалізовано кінцевому споживачу.

Відповідно до видаткової накладної №144 від 11.04.2017 ТОВ «ТД Сталь-А» відвантажило на користь ТОВ «Металенерготрейд» товар - трубу 89х3,5; 108х3,5; 76х3,5, загальною вагою 1,250 т, на суму 25562,52 грн.

Відповідно до рахунку на оплату №149 від 05.04.2017 сплаті підлягали вироби з металу - труби, загальною вагою 1,250 т на суму 25562,52 грн.

Товарно-транспортною накладною №р144 від 11.04.2017 підтверджено факт доставки товару покупцеві. Згідно довіреності №19 від 11.04.2017 ТОВ «Металенерготрейд» уповноважило ОСОБА_1 на отримання від товариства зазначеного товару.

Згідно квитанції № 1 від 21.04.2017 товариством було подано та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну №9 від 05.04.2019. Згідно видаткової накладної №164 від 26.04.2017 товариство відвантажило на користь ТОВ «Металенерготрейд» товар - трубу ДУ40х3,5 ст.1-3 пс, загальною вагою 0,405 на суму 8262 грн. Згідно рахунку на оплату №177 від 11.04.2017 сплаті підлягали вироби з металу - труба ДУ40х3,5 ст.1-3 пс, загальною вагою 0,405 на суму 8262 грн. Відповідно до товарно-транспортної накладної №р164 від 26.04.2017 товар було доставлено покупцю. Довіреністю № 23 від 25.04.2017 ТОВ «Металенерготрейд» уповноважило ОСОБА_1 отримати від товариства трубу ДУ40х3,5 ст.1-3 пс.

Відповідно до квитанції № 1 від 12.05.2017 було зареєстровано в ЄРПН податкову накладну №67 від 26.04.2017. Видатковою накладною № 168 від 27.04.2017 підтверджується отримання ТОВ «Металенерготрейд» товару - трубу 57х3,5, вагою 0,960 т, загальною вартістю 19584,00 грн.

Згідно рахунку на оплату №197 від 18.04.2017 сплаті підлягали вироби з металу - труба 57х3,5, вагою 0,960 т, загальною вартістю 19584,00 грн. Доставка товару підтверджується торгово-транспортною накладною №р168 від 27.04.2017.

Відповідно до довіреності № 24 від 27.04.2017 ТОВ «Металенерготрейд» уповноважено ОСОБА_1 на отримання від товариства товару - труби 57х3,5, вагою 0,960 т. Квитанцією № 1 від 12.05.2017 підтверджується реєстрація в ЄРПН податкової накладної №71 від 27.04.2017.

Згідно видаткової накладної №159 від 24.04.2017, №155 від 20.04.2017, №129 від 06.04.2017, №172 від 28.04.2017 товариство відвантажило ПАТ «Харківський коксовий завод» вироби з металу у загальній кількості 13,529 т на суму 280464,40 грн. на виконання договору №14/09-17 від 03.04.2017. Позивачем за вказаним договором були виставлені рахунки на оплату №191 від 12.04.2017; №208 від 21.04.2017, №139 від 03.04.2017, №207 від 21.04.2017.

Відповідно до товарно-транспортних наклаждних №р172 від 28.04.2017, №р129 від 06.04.2017, №р129 від 24.04.2017, №р155 від 20.04.2017 товар було доставлено покупцю. Позивачем у ЄРПН зареєстровано податкові накладні № 3 від 03.04.2017, №6 від 04.04.2017, №8 від 05.04.2017, №14 від 06.04.2017, № 15 від 06.04.2017, № 21 від 07.04.2017, №23 від 07.04.2017, №29 від 10.04.2017, № 30 від 10.04.2017, № 32 від 10.04.2017, № 40 від 13.04.2017, № 38 від 12.04.2017, № 42 від 13.04.2017, №44 від 14.04.2017, № 45 від 14.04.2017, № 47 від 19.04.2017, № 48 від 19.04.2017, №52 від 20.04.2017, № 55 від 21.04.2017, №56 від 21.04.2017, № 61 від 24.04.2017, № 63 від 25.04.2017, № 65 від 25.04.2017.

Згідно видаткової накладної №325 від 11.07.2017 та №327 від 11.07.2017 товариство відвантажило ПАТ «Харківський коксовий завод» вироби з металу у загальній кількості 0,254 т та 162 кв. м на загальну суму 47929,42 грн. Товариством були вистевлені рахунки фактури №301 від 29.05.2017 та №419 від 03.07.2017. Відповідно до товарно-транспортних накладних №р325 від 11.07.2017 та №р327 від 11.07.2017 товар було доставлено покупцю, отримання товару підтверджується довіреністю №672 від 03.07.2017. Позивачем в ЄРПН зареєстровані податкові накладні № 22 від 10.07.2017 № 11 від 06.07.2017, № 16 від 07.07.2017.

Видатковою накладною №343 від 17.07.2017 рахунком на оплату №443 від 10.07.2017, товарно-транспортною накладною №р343 від 17.07.2017, довіреністю №672 від 03.07.2017 та податковими накладними №35 від 14.07.2017, № 31 від 13.07.2017, № 29 від 12.07.2017 підтверджено відвантаження/продаж товариством на користь ПАТ «Харківський коксовий завод» труб, загальною вагою 0,525 т на суму 17905,50 грн.

Відповідно до видаткової накладної №330 від 12.07.2017, №345 від 19.07.2017, рахунків на оплату №433 від 06.07.2017, №439 від 10.07.2017, товарно-транспортної накладної №р345 від 19.07.2017, довіреністю №Ск-Д0000563 від 10.07.2017, №37 від 07.07.2017 позивач відвантажив на користь TOB «Слобожанка торг» виріб з металу вагою 7,25 ти. на суму 151 887,47 гри., а на користь ТОВ «Завод Термолітмаш» трубу (60x3, 76x4) вагою 0,025 ти. на суму 825,00 грн. також позивачем зареєстровано в ЄРПН податкові накладні № 36 від 14.07.2017 р., № 21 від 10.07.2017 р., № 14 від 07.07.2017 р.

Згідно видаткової накладної № 143 від 11.04.2017 р., рахунку на оплату № 161 від 07.04.2017 р., товарно-транспортної накладної № р143 від 11.04.2017 р., довіреності № 184 від 11.04.2017 р., зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної №31 від 11.04.2017 року Товариство відвантажило на користь ПАТ «Харківській завод штампів та пресформ» трубу (20x20x1,2, 32x1,8) у загальній кількості 2,035 тн. на суму 43 961,50 грн.

Видатковими накладними № 173 від 28.04.2017 р., № 134 від 07.04.2017 р., № 149 від 13.04.2017 р., № 153 від 20.04.2017 р., рахунками на оплату № 205 від 20.04.2017, № 229 від 28.04.2017 р., № 193 від 13.04.2017 р., № 162 від 07.04.2017 р., товарно-транспортними накладними № р143 від 07.04.2017 р., № р149 від 13.04.2017, № р173 від 28.04.2017 р., № р149 від 20.04.2019 р., довіреностями № 7 від 13.04.2017 р., № 13 від 28.04.2017 р., № 2 від 06.04.2017 р., видатковими накладними зареєстрованими в ЄРПН № 18 від 07.04.2017 р., № 41 від 13.04.2017 р., № 77 від 28.04.2017 р., № 51 від 20.04.2017 р. підтверджено виконання позивачем умов договору поставки № 03.04.17/2 від 03.04.2017 р. з ТОВ «Метал груп» та відвантаження товару - виробів з металу у загальній кількості 1,126 тн. на суму 28 549,78 грн.

Видаткова накладна № 180 від 04.05.2017 р., рахунок на оплату № 243 від 04.05.2017, довіреність № 21 від 04.05.2017 р., зареєстрована в ЄРПН податкова накладна підтверджують продаж Товариством на користь ТОВ Старбрайт плюс» виробу з металу у кількості 0,273 тн. на суму 5 077,80 грн.

Видаткова накладна № 145 від 11.04.2017 р., та № 148 від 12.04.2017 р., а також рахунок на оплату № 171 від 10.04.2017 р., № 178 від 11.04.2017 р., товароно-транспортні накладні № р148 від 12.04.2017 р., № № р145 від 11.04.2017 р., довіреність № 313 від 10.04.2017 р., № 20 від 12.04.2017 р., зареєстровані в ЄРПН податкові накладні № 27 від 10.04.2017 р., № 33 від 11.04.2017 р. підтверджують відвантаження Товариством на користь ТОВ «Завод схід-електро» та КП «Харківспецсервіс» металовиробів.

Відвантаження товару на користь ДП «Державне підприємство кримінально-виконавчої служби України (№43) підтверджується видатковою накладною № 157 від 21.04.2017 р., рахунком на оплату № 203 від 20.04.2017, довіреністю № 371 від 20.04.2017 р., зареєстрованою в ЄРПН додатковою № 50 від 20.04.2017 р.

На час здійснення господарських операцій (травень та червень 2017 р.) ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» подано необхідну звітність, про що зазначено в акті перевірки контролюючого органу. Станом на час перевірки свідоцтво платника податків у ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» було анулювано з вересня 2018 року. Проте, господарські операції відбулися у 2017 р., тобто на момент дії відповідного свідоцтва під час здійснення позивачем господарських операцій.

Відповідно до умов договору поставки від 15.05.2017 №15.05-1/17 (п. 2.2.) визначено обов`язок поставки товару за рахунок Постачальника. Таким чином, позивач не здійснював доставку товару своїм транспортним засобом. Цей обов`язок покладено умовами договору на ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс».

Відповідно до видаткової накладної № 259 від 12.06.2017 р., товарно- транспортної накладної № р259 від 12.06.2017 р., рахунку на оплату № 344 від 09.06.2017, довіреності № 328 від 08.06.2017 р., зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної № 19 від 12.06.2017 р. Товариство реалізувало на користь ПАТ «Харківській завод штампів та пресформ» металовироби у кількості 1,210 тн. на суму 21 664,99 грн. Видатковою накладною № 271 від 19.06.2017 р., рахунком на оплату № 369 зід 16.06.2017 р., товарно-транспортною накладною № р271 від 19.06.2017 р., довіреністю № 223 від 19.06.2017 р., зареєстрованою в ЄРПН податковою закладною № 22 від 13.06.2017 р. підтверджено факт реалізації позивачем на користь ТОВ «Блік» металовиробів у кількості 0,21 тн. на суму 3 414,60 грн. Факт реалізації металовиробів Товариством на користь ТОВ Укр.агро- Сервіс» підтверджується видатковою накладною № 227 від 26.05.2017 р., рахунком на оплату № 294 від 25.05.2017 р., товарно-транспортною накладною № р107 від 26.05.2017, довіреністю № 862 від 25.05.2017, зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 59 від 25.05.2017.

Відповідно до видаткової накладної № 216 від 24.05.2017 р., рахунку на оплату № 186 від 12.04.2017 р., товарно-транспортної накладної № р95 від 24.05.2017, зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної № 45 від 24.05.2017 р. підтверджено реалізацію позивачем металовиробів на користь Харківський національний університет радіоелектроніки у кількості 1,983 тн. на суму 44 000,95 грн.

ТОВ «Інтереколайн» придбало у позивача металовироби у кількості 0,335 тн. на суму 9 847,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 214 від 23.05.2017, рахунком на оплату № 275 від 17.05.2017 р., довіреністю № 65 від 17.05.2017, товарно-транспортною накладною № р214 від 23.05.2017 р. та зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 37 від 17.05.2017 р.

ПАТ «Харківській коксовий завод» придбало у Товариства металовироби у загальній кількості 8,045 на суму 189 704,26 грн., що підтверджується видатковою накладною № 221 від 25.05.2017 р., видатковою накладною № 249 від 08.06.2017 р., видатковою накладною № 250 від 08.06.2017 р., рахунком на оплату № 240 від 04.05.2017, рахунком на оплату № 267 від 16.05.2017 р., рахунком на оплату № 242 від 04.05.2017 р., товарно-транспортною накладною № р250 від 08.06.2017 р., товарно-транспортною накладною № р221 від 25.05.2017 р., товарно-транспортною накладною № р249 від 08.06.2017 р., довіреністю № 389 від 03.05.2017 р., довіреністю № 534 від 01.06.29017 р., зареєстрованим в ЄРПН податковими накладними № 11 від 08.06.23017 р., № 75 від 27.04.2017 р., № 74 27.04.2017 р., № 52 від 25.05.2017 р.

Видатковими накладними № 217 від 24.05.2017 р., № 238 від 01.06.2017 р., № 282 від 21.06.2017 р., № 257 від 12.06.20017 р., рахунком на оплату № 383 від 21.06.2017, № 322 від 01.06.2017 р., № 288 від 24.05.2017 р, № 356 від 12.06.2017 р., довіреністю № 23 від 24.05.2017 р., № 32 від 21.06.2017 р., № 29 від 12.06.2017 р., товарно-транспортною накладною № р238 від 01.06.2017 р., та № р282 від 21.06.2017, № р257 від 12.06.2017 р., зареєстрованим в ЄРПН податковим накладним № 46 від 24.05.2017 р., № 2 від 01.06.2017 р., № 6 від 06.06.2017 р. встановлюється реалізацію металовиробів від Товариства на користь ТОВ «Метал Груп» у кількості 0, 543 тн. на суму 10 019,06 грн.

Товариство реалізувало на користь ТОВ «Металенеротрейд» металовироби у кількості 7,08 тн. на суму 144 208,76 грн., що підтверджується видатковими накладними № 269 від 16.06.2017 р., № 215 від 23.05.2017 р., № 220 від 25.05.2017 р., № 225 від 25.05.2017 р., № 252 від 09.06.2017 р., № 253 від 09.06.2017 р., рахунками на оплату № 308 від 30.05.2017 р., № 214 від 24.04.2017 р., № 271 від 16.05.2017, № 279 від 19.05.2017 р., № 303 від 29.05.2017 р., № 304 від 29.05.2017 р., товарно-транспортними накладними № р269 від 16.06.2017 р., № р215 від 23.05.2017, № р220 від 25.05.2017 р., № р225 від 25.05.2017 р., № р252 від 09.06.2017, № р253 від 09.06.2017 р., довіреностями № 43 від 16.06.2017 р., № 33 від 23.05.2017 р., № 34 від 25.05.2017 р., № 38 від 09.06.2017 р, № 39 від 09.06.2017 р., зареєстрованим в ЄРПН податковими накладними № 20 від 13.06.2017 р., № 58 від 25.05.2017 р., № 49 від 24.05.2017 р., № 15 від 09.06.2017 р.

Згідно видаткової накладної № 108 від 08.05.2018 р., рахунку на оплату № 137 від 04.05.2018 р., довіреності № 424 від 07.05.2018 р., зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної № 14 від 07.05.2018 р. металовироби - труби 45x3 ДСТУ ї "32-78 у кількості 0,080 тн. було реалізовано на користь ПП «Сталю плюс».

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Елізія» (податковий номер 41072197), контролюючий орган склав акт у зв`язку з ненаданням первинних документів від 19.11.2019 №1307/20-40-05-18.

Як зазначено в акті перевірки, в бухгалтерському обліку взаємовідносини між ТОВ «ТД «Сталь-А» та ТОВ «Елізія» (податковий номер -1072197) відображено наступним чином (на момент проведення перевірки): Дт 281-Кт 631 на суму 7 185,80,00 грн.; Дт 641-Кт 631 на суму 1437,16 грн.

Згідно оборотно-сальдової відомості по субрахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», а саме ТОВ «Елізія» (податковий номер -1072197) за період з 01.07.2017 по 31.07.2017 кредиторська заборгованість станом на 31.03.2019 року складає 8622,94 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 366 від 03.08.2017 р., № 353 від 11.07.2017, рахунку на оплату № 485 від 03.08.2017 р., № 467 від 24.07.2017 р., товарно-транспортної накладної № р353 від 24.07.2017 р., довіреності № 39 від 11.07.2017, зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної № 3 від 03.08.2017 р., № 45 від 24.07.2017 р. встановлюється факти реалізації Товариством металовиробів на користь кінцевого споживача.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Сіті Іст» (податковий номер 41499970).

В акті перевірки від 19.11.2019 №1307/20-40-05-18 контролюючим органом зазначено, що в бухгалтерському обліку взаємовідносини між ТОВ «ТД «Сталь-А» та ТОВ «Сіті Іст» (податковий номер 41499970) відображено наступним чином (на момент проведення перевірки): Дт 281-Кт 631 на суму 4 511,25,00 грн.; Дт 641-Кт 631 на суму 902,25 грн.

Згідно оборотно-сальдової відомості по субрахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», а саме ТОВ «Сіті Іст» (податковий номер 41499970) за період з 01.09.2017 по 30.09.2017 кредиторська заборгованість станом на 31.03.2019 року складає 5413,50 грн.

Станом на час здійснення господарських операцій (вересень 2017 року) ТОВ «Сіті Іст» було подано звітність, про що відповідачем було зазначено в акті перевірки. Свідоцтво платника податків ТОВ «Сіті Іст» анульоване лише 15.11.2018.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, придбаний позивачем від ТОВ «Сіті іст» товар був використаний у господарській діяльності - реалізований КП «Жилбудсервіс» та ПАТ «Харківський коксовий завод», що хідтверджується видатковою накладною № 450 від 11.09.2017 р.; рахунком на оплату № 561 від 07.09.2017 р.; зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 17 від 08.09.2017 р. з квитанцією; видатковою накладною № 440 від 11.09.2017 р.; рахунком на оплату № 515 від 21.09.2017 р.; товарно-транспортною накладною № р440 від 11.09.2017 р.; довіреністю № 983 від 01.09.2017 р.; видатковою накладною № 444 від 11.09.2017 р.; рахунком на оплату № 523 від 23.08.2017 р.; зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 15 від 07.09.2017 р. з квитанцією; зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 11 від 06.09.2017 р. з квитанцією.

Також, в бухгалтерському обліку взаємовідносини між ТОВ «ТД «Сталь-А» та ТОВ «Полестарс» (податковий номер 42157522) відображено наступним чином (на момент проведення перевірки): ДТ281-Кт631 на суму 5627,00 грн., Дт641-Кт631 на суму 1125,40 грн. Згідно оборотно-сальдової відомості по субрахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», а саме: ТОВ «Полестарс» за період з 01.07.2018 по 31.07.2018 заборгованість станом на 31.03.2019 відсутня. Оплату здійснено у безготівковій формі на розрахунковий рахунок постачальника ТОВ «Полестарс» відповідно до платіжних доручень.

З акту перевірки вбачається, що правочин між позивачем та ТОВ «Полестарс» укладено у липні 2018 року, а подання останньої звітності ТОВ «Полестарс» відбулося станом на червень 2019 року та станом на час здійснення господарських операцій у липні 2018 року ТОВ «Полестарс» подавало необхідну звітність.

Відповідно до видаткової накладної № 177 від 03.07.2018, № 178 від 03.07.2018, № 185 від 05.07.2018 , рахунку на оплату № 177 від 30.05.2018 р., № 194 від 06.07.2018 р., № 245 від 03.07.2018 р., товарно-транспортної накладної № р177 від 03.07.2018 р., № р178 від 03.07.2018 р., довіреності № 806 від 02.07.2018 : зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної № 38 від 19.06.2017 р., № 42 від 25 16.2018 р., № 43 від 26.06.2018 р., № 10 від 04.07.2018 р. товар було реалізовано кінцевому споживачу.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Інтростінг» (податковий номер 47929110).

Позивачем до перевірки було надано договір поставки від 01.12.2016 року №01/12-2. В бухгалтерському обліку взаємовідносини між ТОВ «ТД «Сталь-А» та ТОВ «Інтростінг» (податковий номер 40929110) відображено наступним чином: Дт 281-Кт 631 на суму 281 074,80 грн.; Дт 641-Кт 631 на суму 56 214,95 грн.

Згідно оборотно-сальдової відомості по субрахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», а саме ТОВ "Інтростінг" (податковий номер 4-/929110) за період з 01.12.2016 по 31.12.2016 заборгованість станом на 31.03.2019 відсутня. Оплату здійснено у безготівковій формі на розрахунковий рахунок постачальника ТОВ «Інтростінг» відповідно до платіжних доручень.

ТОВ «УПМК» надало позивачу послуги з перероблення сировини на металовироби, що підтверджується актом надання послуг з переробки № 14 від - 12.2016 р., № 15 від 08.12.2016 р., № 16 від 12.12.2016 р., № 17 від 26.12.2016 р., №18 від 27.12.2016 р., звітом про продукцію, що вироблена з сировини замовника № 14 від 07.12.2016 р., № 15 від 08.12.2016 р., № 16 від 12.12.2016 р., № 17 від 2: 12.2016 р., № 18 від 27.12.2016 р., звітом про перероблену сировину № 14 від 07.12.2016 р., № 15 від 08.12.2016 р., № 16 від 12.12.2016 р., № 17 від 26.12.2016 р., №18 від 27.12.2016 р., рахунком на оплату № 648 від 07.12.2016 р., № 652 від У 12.2016 р., № 653 від 12.12.2016 р., № 655 від 26.12.2016 р. № 657 від 27.12.2016.

Також Товариство реалізувало на користь ТОВ «УПМК» трубу металеву у кількості 2,18 тн., вартістю 52 843,20 грн., що підтверджується видатковою піітадною № 37 від 12.12.2016 р., рахунком на оплату № 28 від 12.12.2016 р., довіреністю № 218 від 12.12.2016 р., зареєстрованою в ЄРПН податковою випадною № 12 від 12.12.2016 р. Реалізація товару Товариством на користь ТОВ «Капіталпромінвест» підтверджується видатковою накладною № 23 від 08.12.2016 р., рахунком на оплату № 14 від 24.11.2016 р., довіреністю № 1095 від 24.11.2016 р., зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною № 5 від 12.11.2016.

Відповідно до видаткової накладної № 161 від 25.04.2017 р., рахунку на оплату № 176 від 11.04.2017 р., довіреності № 88 від 24.04.2017 р., товарно-транспортної накладної № р161 від 25.04.2017 р., зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною Товариство реалізувало на користь ТОВ «Афіна груп ЛТД» металоловироби - трубу сталеву.

ТОВ «Промекологія і метал» придбало у Товариства труби сталеві, що підтверджується видатковою накладною № 29 від 13.12.2016 р., № 71 від 02.03.2017, рахунком на оплату № 29 від 12.12.2016 р., № 83 від 02.03.2017 р., товарно-транспортною накладною № р71 від 02.03.2017 р., довіреністю № 162 від 13.12.2016, № 10 від 02.03.2017 зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною №9 від 13.12.2016 №4 від 02.03.2017.

Згідно видаткової накладної № 20 від 07.12.2016 р., № 21 від 08.12.2016 р., №27 від 12.12.2016 р., № 33 від 16.12.2016 р., № 31 від 15.12.2016 р., рахунку на оплату № 23 від 01.12.2016 р., № 17 від 28.11.2016 р., № 27 від 09.12.2016 р., № 33 від 15.12.2016 р., № 32 від 14.12.2016 р., товарно-транспортної накладної № р21 від 08.12.2016, № р27 від 12.12.2016 р., довіреності № 314 від 28.11.2016 р., № 330 від 12.12.2016 р., зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної від 07.12.2016 р., №6 від 08.12.2016 р. № 8 від 12.12.2016 р., № 14 від 16.12.2016 р, № 13 від 2 2 316 р., Товариство продало на користь ТОВ «Мікс-лайн» вироби з металу.

В бухгалтерському обліку взаємовідносини між ТОВ «ТД «Сталь-А» та ТОВ «Сіфанта Компані» (податковий номер 41697715) відображено наступним чином: Дт 281-Кт 631 на суму 9 144,80 грн.; Дт 641-Кт 631 на суму 1 828,96 грн.

Згідно оборотно-сальдової відомості по субрахунку 631 «Розрахунки з нтчизняними постачальниками», а саме ТОВ «Сіфанта Компані» (податковий номер 41697715) за період з 01.05.2018 по 31.05.2018 заборгованість станом на 21.03.2019 року відсутня. Оплату здійснено у безготівковій формі на розрахунковий рахунок постачальника ТОВ «Сіфана Компані» відповідно до платіжних доручень.

Отже, наявні в матеріалах справи договори, видаткові накладні, платіжні доручення є первинними документами та не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону №996-XIV,ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а тому є належними та допустимими доказами, підтверджують реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Інторсінг», ТОВ «Транкор», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Елізія», ТОВ «Сіті Іст», ТОВ «Домініон», ТОВ «Сіфанта Компані», ТОВ «Полестарс», ТОВ «Майквест», оскільки призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію відносно контрагентів позивача, як підтвердження неможливості здійснення господарських операцій є безпідставним, оскільки така інформація призначена для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу носить виключно інформативний характері, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом.

До аналогічних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 18.12.2019 у справі №825/3891/14 та від 22.11.2019 у справі №817/2887/14.

Відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу, а основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Отже, з огляду на обставини справи, позивач, як платник податку не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками чи покупцями товару (робіт, послуг) у ланцюгу, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків від можливої неправомірної діяльності контрагента.

Що ж стосується посилання відповідача на вирок Дніпропетровского районного суду від 24.05.2018 по справі №201/4522/18, яким визнано посадову особу ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України, суд зазначає наступне.

Належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України, ст. 73, 74 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб`єктами права зі статусом юридичної особи.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Необхідно враховувати, жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платника податку - одержувача товару (послуг) - вимагати від контрагента-постачальника будь-яких відомостей щодо повноти сплати ним податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ним законодавчих приписів, а також наявність у цього контрагента умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.

Межі юридичної відповідальності кожного платника податку на додану вартість, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" ЄСПЛ дійшов такого висновку: "... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Відносно податкової інформації, суд вказує, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Вказана позиція суду викладена у постанові Верховного суду від 29.03.2019 р. №808/3412/16.

В силу висновків Верховного Суду України, вміщених в у п.6 Постанови N 3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" до угод, укладених з метою, суперечною інтересам держави і суспільства, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, тощо. Угода може бути визнана недійсною лише з підстав та з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожному конкретному випадку при визнанні угоди недійсною суди повинні встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. Більш того, визнання угод недійними - це виключна компетенція судових органів.

Згідно п. 4.1.4. ст. 4 ПК України одним із принципів податкового законодавства є презумпція правомірності рішень платника податку - в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За практикою Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа «Серков проти України», заява №39766/05, параграф 43).

Крім того, згідно із п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

Водночас, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Окрім того, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідки невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду з прав людини, такі вимоги стануть надмірним тягарем для платника податку, що порушить справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Отже, враховуючи зазначене вище та те, що в межах розгляду даної адміністративної справи судовим розглядом не було встановлено ознак фіктивності укладеного між позивачем та його контрагентом правочиниів, з огляду на встановлені у спрві обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків акта від 26.11.2019 №911/20-40-05-18-09/399990028, та як наслідок про наявність правових підстав для скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 19.12.2019 № 8 та № 8.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідач належним чином під час судового розгляду не довів, у зв`язку з чим позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.139 КАС України. На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь-А» (м. Харків, вул. Плиткова, 12) до Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.12.2019 № 8, яким збільшено суму грошового зобов`язання податок на прибуток приватних підприємств на 145175 грн., з яких за податковим зобов`язанням суму збільшено на 116140 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями на 29035 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.12.2019 року № 8, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 157206,25 грн., з яких за податковим зобов`язанням суму збільшено на 125765 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями на 31441,25 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сталь-А» () судовий збір у розмірі 4535,73 грн. (чотири тисячі п`ятсот тридцять п`ять гривень 73 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.06.2020.

Суддя В.В. Єгупенко