Справа № 415/8955/19
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/8955/19
Провадження № 2-а/415/70/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора ВБДР УПП в Луганській області старшого лейтенанта поліції Гончаренка Євгена Олександровича (місце знаходження: вул. Штейгерська, буд. № 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 № 489505 від 18 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП, провадження у справі закрити.

Зі змісту позову вбачається, що 18 жовтня 2019 року відносно позивача інспектор ВБДР УПП в Луганській області Гончаренко Є.О. виніс постанову серії ДП18 № 489505 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. Позивач вважає постанову такою, що не відповідає обставинам справи, винесеною з порушенням його прав та чинного законодавства, а у власних діях не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначає, що всупереч вимогам ст. 283 КУпАП постанова не містить посилань на норми та стандарти, порушення яких стали підставою, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності; крім того, під час розгляду справи до постанови не був доданий акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 12 червня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копії ухвали від 12 червня 2020 року було направлено позивачу та відповідачу в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

Раніше, 31 січня 2020 року на адресу Лисичанського міського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання в якому він просив справу розглянути без його участі, заперечив проти позовних вимог позивача та долучив до матеріалів диск з відеозаписом.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Станом на дату розгляду справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу до суду відзиву на адміністративний позов у строки, визначені судом в ухвалі про відкриття провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постанова винесена відносно позивача за порушення вимог ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Об`єктом правопорушень, передбачених цією ст. 140 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема ч. 1ст. 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови ДП18 № 489505 від 18 жовтня 2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1020 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне:

18 жовтня 2019 року о 14 годині 50 хвилини за адресою вул . Маресьева біля буд. № 18, м. Лисичанськ Луганської області, ОСОБА_1 будучі посадовою особою відповідальною за стан та експлуатаційне утримання вулично-шляхової мережі м. Лисичанська, не вжив заходів щодо ліквідації вибоїни, довжиною 1,0 х 4 метри, глибиною 0.30 м. біля буд. № 59, 61 по вул. Г. Сковороди, чим порушив п. 1.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Копію постанови позивач отримав особисто 18 жовтня 2019 року про що свідчить підпис останнього на постанові.

Розглядаючи справу по суті, суд робить такі висновки:

Відповідно до наказу директора КП «Лисичанський Шляхрембуд» від 16 вересня 2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду головного інженера КП «Лисичанський Шляхрембуд».

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи, уповноважені ними здійснювати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мають право вимагати від користувачів дотримання чинних законодавчих і нормативних актів стосовно дорожнього руху, правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування дорогами і дорожніми спорудами та їх охорони.

Згідно ч. 1 ст. 140 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

До основних обов`язків органів місцевого самоврядування щодо управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до ст. 19 Закону України «Про автомобільні дороги» відносяться повноваження щодо: забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами; видача дозволів на прокладання нових та ремонт існуючих мереж у межах "червоних ліній" вулиць і доріг міст та інших населених пунктів.

Судом встановлено, що дорога на вул. Сковороди м. Лисичанська є автомобільною дорогою міста, яка є складовою комунальної власності Лисичанської міської ради Луганської області.

Повноваженнями в галузі будівництва, відповідно до ст. 31 ЗУ «Про місцеве самоврядування», зокрема і організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення, наділені виконавчі органи міської ради.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Службовими (посадовими) особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним повноваженнями.

Посадовою інструкцією головного інженера, затвердженої директором КП «Лисичанський Шляхрембуд» не передбачені обов`язки щодо додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Виходячи із наведеного, судом встановлено, що позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, отже не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як видно зі змісту постанови, що оскаржується в графі "до постанови додаються" зазначено «матеріали справи».

Диск з відеозаписом, який був наданий відповідачем разом з клопотанням, суд не приймає до уваги оскільки він не був покладений в основу оскаржуваного рішення всупереч ст. 77 КАС України.

Інших доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, матеріали справи не містять.

Крім того, суд зазначає, відповідно до п. 3 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція), оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги Інструкції в частині складання акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою відповідачем при складанні постанови серії ДП 18 № 489505 виконані не були.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП України, а також відсутність складу адміністративного правопорушення, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 18 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Луганській області старшого лейтенанта поліції Гончаренка Євгена Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18 № 489505 від 18 жовтня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Ю. Луньова