Справа № 459/3147/19
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 459/3147/19 пров. № А/857/2385/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганни Володимирівни на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31 січня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Жураковським А.І. у м. Червонограді, час складання повного тексту судового рішення 31 січня 2020 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганни Володимирівни про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 рок ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганни Володимирівни (далі - головний інспектор Якимець Г.В., відповідач), в яком просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення №93/9/19-ф/пз від 23.10.2019, передбачене ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31.01.2020 позов було задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, головний інспектор Якимець Г.В. подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший час у зв`язку із карантинними обмеженнями, що введені на території України.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції вважає, що таке не підлягає до задоволення, оскільки поверхневі та загальні покликання на умови карантину не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Також необхідно вказати, що судом апеляційної інстанції у період дії карантинних заходів забезпечено процесуальну можливість для сторін та учасників справи доступу до суду, в тому числі шляхом проведення судового засідання в режимі відеоконференції та надіслання до суду апеляційної інстанції необхідних процесуальних документів, а також письмових пояснень у даній справі для врахування їх під час розгляду апеляційної скарги.

Про дату, час та місце розгляду справи позивач був повідомлений завчасно, проте ним не було вжито будь-яких заходів для участі в розгляді справи, зокрема, не заявлено клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Також відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача (його представника). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.

У протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Додатково суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані : 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що приписом про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від №422/19-пз 17.07.2019, внесеного головними інспекторами ОСОБА_2 Г. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було встановлено, що в 2009-2010 роках (підтвердження - наказ №160 від 31.12.2009, технічні умови споживачам від 23.06.2006, додаткова угода з ВАТ «Львівобленерго» №90120 від 29.01.2010 з актом розмежування на електропостачання станції, довідки абонентського відділу щодо сплати та нарахування послуг за водовідведення з житлових будинків підключених до зазначеної станції) КП «Червоноградводоканал», як замовником будівництва, власними силами, самовільно, без документу який надає право на виконання будівельних робіт та без проектної документації, з порушенням будівельних норм (відстаней до існуючих житлових будинків) виконано будівельні роботи з «Будівництва каналізаційно-насосної станції на вул. Стефаника, Лесі Українки, Молодіжна в м. Червонограді Львівської області» для водовідведення з індивідуальних житлових будинків. Станом на час перевірки на об`єкті будівництва виконані роботи з монтажу залізобетонних кілець приймального колодязя накопичувача, трубного колектора, насосного обладнання та приладів обліку електроенергії. На час перевірки КНС не експлуатується по причині виходу з ладу насосного обладнання, відкачування здійснюється з колодязя періодично асенізаторною технікою. Вказане є порушенням п.8, 12 табл. 8.4 ДБН 360-92**, ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій» діючого на момент вчинення порушення, ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Зобов`язано КП «Червоноградводоканал» усунути, на протязі двох місяців з дня отримання даного припису, виявлені при перевірці об`єкту будівництва порушення.

У подальшому, головному інспектору будівельного нагляду Павлову Ю.О. видано направлення для проведення позапланового заходу №636/19-пз від 30.09.2019, для здійснення перевірки на об`єкті «Будівництва каналізаційно-насосної станції на вул. Стефаника, Лесі Українки, Молодіжна в м. Червонограді Львівської області», стосовно дотримання суб`єктом містобудування КП «Червоноградводоканал» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, та необхідності перевірки виконання вимог припису №422/19-пз від 17.07.2019.

За результатами проведення позапланового заходу було складено акт №636/19-пз від 11.10.2019, яким встановлено, що КП «Червоноградводоканал» не виконано вимог припису №422/19-пз від 17.07.2019, станом на час перевірки на зазначеному об`єкті будівництва об`єми виконаних робіт та місцезнаходження КНС відповідають даним акту перевірки та припису від 17.07.2019, також не надано проектної документації та документів на право виконання будівельних робіт, що є порушенням п.3 ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.3 ч.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011.

Цього ж дня, головним інспектором Павловим Ю.М. складено протоколи про адміністративне правопорушення та про порушення у сфері містобудівної діяльності №636/19-пз, а також внесено припис про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №636/19-пз.

23.10.2019 головний інспектор Якимець Г.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, зокрема, акт перевірки №636/19-пз від 11.10.2019, протокол про адміністративне правопорушення №636/19-пз від 11.10.2019, винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення №93/9/19-ф/пз, передбачене ч.1 ст.96 КУпАП та наклала адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП, проте відповідно до її фабули, відповідачем не ставиться у провину позивачу порушення, що визначені у диспозиції даної норми, що свідчить про невірну кваліфікацію дій останнього. У той же час вважав, що зі змісту оспорюваної постанови в діях позивача може мати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.188-42 КУпАП.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд першої інстанції залишив поза увагою питання належного відповідача по справі, чим порушив норми процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно п.5 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Частиною першою статті 244-6 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42), розглядає орган державного архітектурно-будівельного нагляду.

Частиною другою цієї статті визначено, що від імені органу державного архітектурно-будівельного нагляду розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Отже, інспектори органів державного архітектурно-будівельного нагляду (головні інспектори) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Державної архітектурно-будівельної інспекції та не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а.

Таким чином, належним відповідачем в адміністративній справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері державного архітектурно-будівельного нагляду повинен бути відповідний орган Державного архітектурно-будівельного нагляду.

Проте, як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганни Володимирівни, тобто до неналежного відповідача.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З наведеної вище норми вбачається, що провести заміну неналежного відповідача може виключно суд першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вищевказаних вимог процесуального закону, та, вирішуючи даний публічно-правовий спір, не з`ясував хто є належним відповідачем по справі, а також не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача чи другого відповідача.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів того, що суд першої інстанції запропонував позивачу здійснити заміну неналежного відповідача або залучення до участі у справі другого відповідача.

За змістом ч.7 ст.48 КАС України, заміна відповідача допускається лише до ухвалення рішення судом першої інстанції, при цьому, як зазначалось вище, суд апеляційної інстанції позбавлений права здійснювати заміну неналежної сторони по справі або залучати до участі у справі другого відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи та не здійснивши заміну неналежної сторони, яка в силу обмежень, встановлених ст.48 КАС України, могла бути проведена виключно судом першої інстанції, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та відмови у задоволенні позову з цієї підстави.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач має право повторно звернутися з адміністративним позовом до належного відповідача - відповідного органу Державної архітектурно-будівельної інспекції.

При цьому, слід зазначити, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у не вирішенні питання заміни неналежного відповідача або залучення другого відповідача призвело до відмови у задоволенні позову саме з цих підстав, що в свою чергу не свідчить про пропуск позивачем строку звернення до суду у разі звернення з адміністративним позовом до належного відповідача в межах розумного строку.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.272 КАС України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених, зокрема, статтею 286 цього Кодексу (особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 229, 268, 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганни Володимирівни задовольнити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31 січня 2020 року по справі №459/3147/19 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Якимець Ганни Володимирівни про скасування рішення відмовити

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 24.06.2020.