Справа № 360/1964/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1964/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку у загальній сумі 10 404,60 грн основного платежу.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що станом на 07.05.2020 у ФОП ОСОБА_1 наявний податковий борг з єдиного податку на загальну суму 10404,60 грн з основного платежу.

Податковий борг виник на підставі самостійно поданих відповідачем податкових звітних декларацій від 10.04.2017 № за 1 квартал 2017 року сума заборгованості складає 2894,00 грн та від 27.07.2017 № за 1 півріччя 2017 року сума заборгованості складає 7510,60 грн, несплачений залишок станом на 07.05.2020 складає 10404,60 грн.

Ухвалою суду від 19.05.2020 позовну заяву головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,- залишено без руху.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не прибув у судове засідання, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не прибув до суду, причини неявки суду не повідомив.

12.06.2020 на адресу суду повернувся конверт з позначкою інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, в якому відповідачу було надіслано повістку про виклик до суду на 24.06.2020 та ухвалу про відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною одинадцятою статті 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд дійшов такого.

ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ), зареєстрований, як фізична особа підприємець Сєвєродонецькою міською радою 13.02.2017, перебуває за основним місцем обліку в головному управлінні ДПС у Луганській області (Сєвєродонецьке управління) (а.с.6, 27-28).

На підставі заяви відповідача, до нього з 13.02.2017 застосовується спрощена система оподаткування обліку та звітності третьої групи (а.с.6 на звороті).

Як вбачається з інформації про наявність податкового боргу, розрахунку боргу, інтегрованої картки платника податків станом на 07.05.2020 за ФОП ОСОБА_1 наявний податковий борг з єдиного податку на загальну суму 10404,60 грн з основного платежу (а.с.3-5).

Податковий борг виник на підставі самостійно поданих відповідачем податкових звітних декларацій від 10.04.2017 № за 1 квартал 2017 року сума заборгованості складає 2894,00 грн та від 27.07.2017 № за 1 півріччя 2017 року сума заборгованості складає 7510,60 грн, несплачений залишок станом на 07.05.2020 складає 10404,60 грн (9-10).

30.01.2018 позивачем сформовано податкову вимогу №1014-17, яку надіслано відповідачу та яка вважається врученою 03.03.2018 (а.с.7,8).

Наявність вказаної заборгованості підтверджується інтегрованою карткою платника податків (а.с.5, 30).

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пункту 122.1 статті 122 Податкового кодексу України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначені джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

Пунктом 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, окрім іншого, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені в главі 1 розділу 14 Податкового кодексу України.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

Відповідно до пункту 291.2 статті 292 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пп. 297.1 ст. 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 ст. 293 Податкового кодексу України передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень; 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень. Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи; 3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень; 4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники.

Згідно з пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників третьої групи встановлюються у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до пункту 293.3 статті 293 Податкового кодексу України відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Пунктом 294.1 статті 294 Податкового кодексу України передбачено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої груп є календарний квартал.

Згідно з пунктом 294.2 статті 294 Податкового кодексу України податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Для зареєстрованих в установленому законом порядку суб`єктів господарювання (новостворених), які протягом 10 календарних днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, в якому відбулася державна реєстрація, (пункт 294.4 статті 294 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 295.3 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до інформації, розрахунку, витягу та даних інтегрованої картки платника, заборгованість позивача з єдиного податку станом на 07.05.2020 складає 10 404,60 грн (а.с.3-5).

Таким чином, станом на день розгляду справи за відповідачем наявний податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб на суму 10 404,60 грн, що виник у зв`язку з несплатою узгоджених сум податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Головним управлінням ДФС у Луганській області з метою погашення податкового боргу, відповідно до статті 59 Податкового кодексу України було надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 30.01.2018 форми «Ф» № 1014-17, яка відповідно до поштового повідомлення вважається врученою платнику 03.03.2018 (а.с.7-8).

Однак, у встановлений законом строк відповідач заборгованість не сплатив, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника єдиного податку (а.с.5, 30).

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункт 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Оскільки матеріалами справи підтверджено наявність податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 10 404,60 грн за відповідачем, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги - такими, які слід задовольнити.

За приписами статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 189, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку у загальній сумі 10 404,60 грн (десять тисяч чотириста чотири гривні 60 коп) основного платежу, за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок № ПА0012080, код платежу 18050400, отримувач УК у м. Сєвєродон./М.СЄВЄРОД./ 18050400, ОКПО 37944909, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя К.Є. Петросян