Справа № 420/7653/19
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7653/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 20.09.2019 року до Міністерства внутрішніх справ України стосовно оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії за вислугу років та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області; зобов`язати підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1 необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відмова відповідача порушує його законні права та є протиправною, оскільки не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Наказом ГУ МВС в Одеській області від 08.09.2015 року № 127/о його звільнено зі служби та в наказі зазначено, що вислуга на день звільнення в календарному обчисленні становить 19 років 01 місяці 13 днів, у пільговому обчисленні 25 років 09 місяців 29 днів. Таким чином, маючи вислугу років в календарному обчисленні 19 років 01 місяці 13 днів, у пільговому обчисленні 25 років 09 місяців 29 днів, він відповідно до п. «а» ст. 12 ЗУ № 2262-ХІІ має право на призначення пенсії за вислугу років. При цьому, позиція відповідача ґрунтується на буквальному трактуванні ст. 12 ЗУ № 2262-ХІІ, не враховуючи при цьому відсилочну норму, що міститься в ст. 17-1 цього ж Закону про те, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 17.07.1992 року № 393 порядок обчислення вислуги, що надає право на пенсію, чітко визначений і ст. 17-1 Закону. ст. 12 ЗУ № 2262-ХІІ прямо вказує на обов`язок такий порядок застосовувати, використовуючи ст. 12 як норму загальну, а ст. 17-1 Закону і постанову КМУ № 393 як спеціальну. Тобто, вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 19 років 01 місяці 13 днів, а з урахуванням пільгового обчислення 25 років 09 місяців 29 днів, що дає право на призначення пенсії за вислугу років на підставі ст. 12 ЗУ № 2262-ХІІ, як звільненого зі служби в період з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року.

Представником відповідача Міністерства внутрішніх справ України до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що відповідно до вимог п. «а» ст. 12 Закону України № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. Проте, вислуга позивача не відповідає вимогам п. «а» ст. 12 Закону України, оскільки на день звільнення (08.09.2015) календарна вислуга років становила 19 років 01 місяць 13 днів. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону. При цьому, аналізуючи норми ЗУ № 2262 наявна можливість зазначити, що ні в ст. 12, ні в ст. 17 цього Закону не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначити особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах. Тоді, як нормами чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності певних календарних років, та містить виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. Умови призначення пенсії за вислугу років встановлені саме Законом № 2262 (статтею 12), а не Порядком № 393. Крім того, приписи п. 3 постанови КМУ від 17.07.1192 року № 393 суперечать приписам п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, а відтак, застосуванню підлягає саме Закон № 2262-ХІІ, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 7 КАС України, має вищу юридичну силу.

Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та повідомлено сторін, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та буде розглянута у строк не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

03 квітня 2020 року винесено ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

08 вересня 2015 року наказом Управління МВС України на Одеській залізниці МВС України № 127 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ майора міліції Павлова ОСОБА_2 Валерійовича, старшого оперуповноваженого сектору по боротьбі зі злочинними посяганнями на вантажі відділу карного розшуку УМВС України на Одеській залізниці, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 «г» (через скорочення штатів). Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 19 років 01 місяць 13 днів, у пільговому обчисленні складає 25 років 09 місяців 29 днів (а.с. 16).

25 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою, в якій просив оформити та подати документи на розгляд питання щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до органу Пенсійного фонду України. До заяви додано: копію паспорта та ідентифікаційного номеру, заяви про призначення пенсії, нотаріально завірену копію витягу з наказу № 127 о/с, нотаріально завірену довідку про грошове забезпечення від 24.09.2015 року, копію трудової книжки та картку банківських реквізитів (а.с. 82-88).

03 жовтня 2019 року листом № 2/6-П-2065 Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України Павлову Ю.В. повернуто надіслані документи, оскільки при розгляд поданих документів встановлено, що на день звільнення зі служби в органах внутрішніх справ (08.09.2015) календарна вислуга років становить 19 років 01 місяць 13 днів, що не дає права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону (а.с. 89).

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою та просив повторно розглянути заяву для підготовки та подання на розгляд питання щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХХІ до органу Пенсійного фонду України, оскільки станом на день звільнення зі служби його календарна вислуга становила 19 років 01 місяць 13 днів , а відповідно до постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 та наказу МВС України від 14.11.2007 року № 431 вислуга років у пільговому обчисленні складає 25 років 09 місяців 29 дні, що є достатньою для отримання права на призначення пенсії за вислугу років (а.с. 90-91).

05 листопада 2019 року листом № 22/6-П-2213 Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України Павлову Ю.В. повернуто надіслані документи, оскільки Законом не передбачено, що пенсію за вислугу років можна призначити особам, при наявності вислуги років, обчисленої на пільгових умовах, а чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається лише при наявності, на час звільнення зі служби, відповідної календарної вислуги років (а.с. 93).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно п. «б» статті 1-2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), зокрема, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Статтею 10 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Згідно п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документі.

Відповідно до п. 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

При цьому, саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28.11.2018 року по справі № 537/1980/16-а (провадження № 11-683апп18).

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 03 жовтня 2019 року № 2/6-П-2065 Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України повернув ОСОБА_3 надіслані документи, оскільки при розгляді поданих документів встановлено, що на день звільнення зі служби в органах внутрішніх справ (08.09.2015) календарна вислуга років становить 19 років 01 місяць 13 днів, що не дає права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону (а.с. 89).

Таким чином, за відсутності у ОСОБА_3 достатньої вислуги років, Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, як уповноваженим структурним підрозділом, відмовив у направленні до пенсійного органу відповідних документів, які необхідні для призначення пенсії за вислугу років.

Згідно п. «а» ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Відповідно до ст. 17-1 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей».

Згідно п. «г» ч. 3 Постанови КМУ № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів - особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

При цьому, з аналізу приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слідує, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії). В то й же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Аналогічна правові висновки викладені в постанові Верховного Суду 24 жовтня 2019 року по справі № 761/14626/17 (провадження № К/9901/68623/18).

З матеріалів справи вбачається, що на момент звільнення позивача, ОСОБА_1 , зі служби з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 «г» (через скорочення штатів), вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 19 років 01 місяць 13 днів, при необхідних 22 календарних років та 6 місяців і більше (а.с. 16).

В той же час, стаття 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії. При цьому, жодної відсилочної норми вказана стаття не містить, а також не містить посилання на те, що види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії можуть бути встановлені підзаконними актами.

Крім того, в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 22 календарних років та 6 місяців і більше, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 569/727/17 (провадження № К/9901/17756/18), від 14 листопада 2019 року по справі № 806/1469/16 (провадження № К/9901/19108/18), від 17 жовтня 2019 року по справі № 761/19075/17 (провадження № К/9901/29808/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин норм постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393, якою позивачу для призначення пенсії вислугу років має зараховуватися пільговий стаж 25 років 09 місяців 29 днів, оскільки згідно з частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Коснтитуції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що доводи позивача, викладені в адміністративному позові щодо підстав для визнання протиправною відмови в задоволенні заяви щодо оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії за вислугу років та направлення їх до пенсійного органу є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами

За таких підстав, суд дійшов висновку, що Міністерство внутрішніх справ України діяло на підставі, в межах наданих їй повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, ч. 9 ст. 205, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) про визнання протиправною відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 20.09.2019 року до Міністерства внутрішніх справ України стосовно оформлення всіх необхідних документів і подання про призначення пенсії за вислугу років та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області; зобов`язання підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1 необхідні для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.