Справа № 754/2783/20
Суддя: Бабко В. В.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/137/20
Справа №754/2783/20
РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2020 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора з о/д ВАП УПП у м.Києві Департаменту патрульної поліції МВС України про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про скасування постанови.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.02.2020 позивачу по пошті надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК№494862 від 14.02.2020, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн за адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122КУпАП. В постанові серії НК№494862 від 14.02.2020 зазначено, що 17.01.2020 о 11:30год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1 по проспекту Степана Бандери в напрямку проспекту Героїв Сталінграда в місті Києві при наближені позаду автомобіля швидкої допомоги із увімкненим проблисковим маяком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом не дав йому дорогу та не забезпечив безперешкодний проїзд, чим створив останньому перешкоду в русі, чим порушив п.п.1.5 та 2.3.ПДР України. Позивач ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1 належить йому на праві власності, однак 17.01.2020 позивач не порушував правил дорожнього руху України, його не зупиняла патрульна поліція. Постанова серії НК№494862 від 14.02.2020 надійшла позивачу по пошті, однак уповноважений орган повинен на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Інспектор не розглянув справу по суті, як того вимагають норми закону, не ознайомив позивача з його правами. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.Своїми діями, відповідач грубо порушив вимоги КУпАП, а також право на захист, яке закріплено ст. 268 КУпАП. Посилаючись на викладене, позивач просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №49862, винесену старшим інспектором з о/д ВАП УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції МВС України Дубініним Володимиром Вікторовичем.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву.

Однак, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення листа, копії ухвали про відкриття провадження та адміністративного позову з додатками до нього.

Частина 5 ст. 262 КАС України передбачає, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2020 старшим інспектором з о/д ВАП УПП у м.Києві Департаменту патрульної поліції МВС України Дубініним Володимиром Вікторовичем, було винесено постанову серія НК №494862 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень.

Відповідно до постанови серії НК№494862 від 14.02.2020 зазначено, що 17.01.2020 о 11:30год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Prado», державний номер НОМЕР_1 по проспекту Степана Бандери в напрямку проспекту Героїв Сталінграда в місті Києві при наближені позаду автомобіля швидкої допомоги із увімкненим проблисковим маяком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом не дав йому дорогу та не забезпечив безперешкодний проїзд, чим створив останньому перешкоду в русі, чим порушив п.п.1.5 та 2.3.ПДР України.

Згідно пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно пункту 2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі; під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором УПП повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при дослідженні справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Також, працівники Національної поліції повинні не забувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»), а ні виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , відзив відповідач не надав в обґрунтування правомірності дій інспектора, в матеріалах справи такі підтвердження також відсутні, є в наявності лише постанова про вчинення правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу, що не дає підстав стверджувати про порушення позивачем правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова - скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись Конституцією України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про Національну поліцію», статтями 9, 126, 247, 251, 280 КУпАП, статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора з о/д ВАП УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції МВС України про скасування постанови - задовольнити.

Визнати дії старшого інспектора з о/д ВАП УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції МВС України Дубініна Володимира Вікторовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення - протиправними.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК №494862 від 14.02.2020 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу порушення.

Судовий збір компенсується за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .

Відповідач: Старший інспектор з о/д ВАП УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції МВС України Дубінін Володимир Вікторович, місцезнаходженя за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9.

Повний текст складено та підписано 19 червня 2020 року.

Суддя В.В. Бабко