Справа № 826/13413/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Вівдиченко Т.Р. та суддів Мельничука В.П., Федотова І.В., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року у справі за клопотанням представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства охорони здоров`я України, треті особи - Одеський національний медичний університет, ОСОБА_6 про визнання відсутньою компетенції, визнання протиправними дій та скасування наказу в частині, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Міністерства охорони здоров`я України, треті особи - Одеський національний медичний університет, ОСОБА_6 про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування пункту 2 Наказу МОЗ України від 17 липня 2018 року № 34-о «Про звільнення ОСОБА_7», встановлення відсутності компетенції (повноважень), визнання протиправним та скасування Наказу МОЗ України «Про деякі питання управління Одеським національним медичним університетом» № 1638 від 07 вересня 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2018 року задоволено частково заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо забезпечення позову.

29.11.2019 року представником ОСОБА_2 подано до суду першої інстанції клопотання, в якому просив частково скасувати заходи забезпечення позову, вжиті вказаною ухвалою суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 . Частково скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.08.2018 року у справі №826/13413/18, а саме - в частині заборони Міністерству охорони здоров`я України призначати виконуючого обов`язки ректора Одеського національного медичного університету та вчиняти будь-які інші дії щодо покладення обов`язків ректора Одеського національного медичного університету на будь-яку особу, окрім випадків, визначених положеннями Закону України "Про вищу освіту".

Не погодившись з ухвалою суду, особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року залишено без руху, через її невідповідність вимогам ст. 296 КАС України.

Так, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху була направлена на адресу апелянта.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення апелянту повернулося на адресу суду із відміткою від 20 березня 2020 року.

Отже, поштове відправлення з копією ухвали про залишення апеляційної скарги без руху вручено апелянту належним чином.

Разом з тим, зазначені в ухвалі суду недоліки апеляційної скарги станом на 23 червня 2020 року апелянтом не були усунуті.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу п. 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України", право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 09 січня 2020 року у справі №1940/1874/18.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 р. по справі "Смірнова проти України" зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, по даній справі, також, подані апеляційні скарги третьою особою - ОСОБА_6 та особою, яка не брала участі у справі ОСОБА_8 , розгляд яких неодноразово відкладався, у зв`язку з витребуванням копії клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову та запровадженням карантину.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Таким чином, особи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону та вчиняти усі можливі та залежні від них дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Отже, ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху станом на 23 червня 2020 року апелянтом не виконана.

Так, апелянтом не надано пояснень щодо причин неможливості надання доказів на підтвердження дати ознайомлення з текстом рішення суду з Єдиного державного реєстру судових рішень або причин неможливості їх надання (роздруківка ухвали суду з відміткою про дату).

Згідно до ч.1 ст. 293 КАС України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Крім того, особою, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 не надано пояснень, які б свідчили, що суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що апелянт, в установлений судом строк, недоліки апеляційної скарги не усунув, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 293, 296, 298, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року у справі за клопотанням представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Міністерства охорони здоров`я України, треті особи - Одеський національний медичний університет, ОСОБА_6 про визнання відсутньою компетенції, визнання протиправними дій та скасування наказу в частині - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Мельничук В.П.

Федотов І.В.