Справа № 202/3458/17
Суддя: Зосименко С. Г.
Дата ухвалення: 2017-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №202/3458/17
Провадження № 2-а/202/161/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 липня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ЗосименкоС.Г.

при секретарі Шишлянніков О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 7-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Петрова Олександра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, указуючи, що 17 травня 2017 року інспектором 7 роти 2 батальйону УПП у м. Дніпропетровськ лейтенантом поліції Петровим Олександром Сергійовичем було винесено постанову серії ЕАА № 100285 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, нібито не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Позивач вважає вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, винесену інспектором 7 роти 2 батальйону УПП у м. Дніпропетровськ лейтенантом поліції Петровим Олександром Сергійовичем, незаконною та просив її скасувати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 указав, що протиправні дії з боку інспектора патрульної поліції виявилися в тому, що він не мав права складати постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, оскільки відповідачем не правильно розтлумачено положення вказаного пункту ПДР, норми ч.1 ст.122 КУпАП.

Також позивач указує, що інспектором Петровим О.С. були порушені його права, а саме те, що інспектор не дотримався процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та виніс постанову без фактичного розгляду справи, не вирішив клопотання, не дослідив докази та не заслухав осіб які беруть участь у справі, чим порушив вимоги ст..ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання з`явився, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, надав до суду письмові заперечення проти позову. У своїх запереченнях вказує на те, що під час патрулювання 17.05.2017 року приблизно об 23.40 годині за адресою м. Дніпро, по вул.. Пастера, біля буд. № 92 відповідачем був помічений автомобіль марки SUBARU FORESTER, номерний знак НОМЕР_1 , який не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги знаку 2.2 додаток 1 до Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р.). За кермом знаходився Позивач, ОСОБА_1 , який і передав документи для перевірки інспектору патрульної поліції. За результатами розгляду адміністративної справи до Позивача було застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 255 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 100285 від 17.05.2017 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Інспектором патрульної поліції Петровим О.С. винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП. Будь-яких обставин, встановлених ст. ст. 17-19 КУпАП,які б виключали адміністративну відповідальність, почем не наведено та відповідних доказів не надано. В постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні позивачем. Позивачу ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст..307, 308, а також права передбачені ст.. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.. 287-289 КУпАП, а також міститься підпис про отримання копії постанови серії ЕАА № 100285 від 17.05.2017 року. Під час винесення постанови на місці вчинення ніяких зауважень, клопотань від позивача не надходило. Весь час у інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала факт порушення та процес оформлення адміністративного правопорушення.

З`ясувавши всі обставини справи, вислухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.05.2017 року приблизно об 23.40 ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки SUBARU FORESTER, номерний знак НОМЕР_1 у м. Дніпро по вул.. Пастера, біля буд. № 92, не виконав вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги знаку 2.2 додаток 1 до Правил дорожнього руху України. Постановою серії ЕАА № 100285 від 17.05.2017 року, ОСОБА_1 за вчинене правопорушення притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Зазначене підтверджується копією постанови на а.с. 6., та відеозаписом з нагрудної камери інспектора ОСОБА_2 , на якому видно, момент порушення та, що сам позивач не заперечував, що не здійснив повної зупинки транспортного засобу, а лише пригальмував перед перехрестям.

Обставини, викладені в позовних вимогах позивача, зводяться до оцінки дій посадової особи Департаменту патрульної поліції під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і нібито допущених порушеннях норм Кодексу про адміністративні правопорушення. Проте, це не відповідає дійсності.

Так, статтею 23 Закону України "Про Національну поліцію" на поліцію покладені завдання щодо регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Законом України від 14.07.2015 року № 596-VIII, який набрав чинності 08.08.2015 року, внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Указаними змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Цим же Законом внесені зміни і до статті 258 КУпАП, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до її компетенції, при цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місті вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, на яке посилається позивач, указуючи, що відповідач не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці, було прийнято раніше, ніж набрав чинності Закон України № 596-VIII від 14.07.2015 року. Крім того, в цьому Рішенні дано офіційне тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення". Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "За місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тому, посилання позивача у даному випадку на порушення норм ст..276 КупАП є недоречним.

Безпідставними суд вважає і посилання позивача на недотримання відповідачем під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вимог статті 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження факту правомірності прийнятого ним рішення та винесення оскаржуваної постанови

Так, з копії постанови серії ЕАА № 100285 від 17.05.2017 року та відеозапису з нагрудної камери вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснювалися права, передбачені статтею 268 КУпАП, строк і порядок оскарження цієї постанови, про що також свідчить його підпис. Проте, ніяких пояснень, зауважень або клопотань від позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надійшло. Оскаржувана ОСОБА_1 постанова відповідає вимогам статей 283,284 КУпАП. Порушень вимог статті 251 КУпАП при розгляді справи про адмінправопорушення з боку відповідача також не встановлено.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 268, 288 КУпАП, п. 2.2 Додатку 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року N 1306, Закон України № 596-VIII від 14.07.2015 року, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 69, 71, 80, 86, 94, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 7-ї роти 2-го батальйону лейтенанта поліції Петрова Олександра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.Г. Зосименко