Справа № 560/3765/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3765/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

24 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язати призначити пенсію за вислугу років на підставі ст.86 Закону України "Про прокуратуру" з врахуванням довідки прокуратури Хмельницької області про заробітну плату від 01.08.2019 року № 18-11 вих.19, починаючи із 01.08.2019 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 29 від 07.08.2019 р. про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 01 серпня 2019 року призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ (від 14.10.2014), із врахуванням довідки, виданої прокуратурою Хмельницької області за № 18-11 вих.19 від 01 серпня 2019 року про заробітну плату та її складові (з додатком).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 1997 року працював на різних посадах у системі органів прокуратури України.

Із 27.05.2015 року позивач отримує пенсію по інвалідності ІІ групи, призначену йому відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» № 1789 - XII, який втратив чинність з 15.07.2015 року у зв`язку з прийняттям нового Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, статтею 86 якого на даний час регулюється питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Позивач, маючи на дату звернення із заявою необхідний загальний страховий стаж роботи (більше 24 років) та стаж роботи на прокурорських посадах (більше 18 років), 01.08.2019 року звернувся до органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч.8 ст.86 Закону України "Про прокуратуру", додавши до неї довідку про заробітну плату № 18-11 вих.19 від 01 серпня 2019 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №29 від 07.08.2019 р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з тим, що станом на 01.08.2019 року відсутні нормативні акти КМУ, які визначають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року).

Вважаючи вказану відмову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 86 діючого Закону України «Про прокуратуру» визначено підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років.

Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон №1697-VII) визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Відповідно до ч.8 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

За частинами 1,2,6,8 статті 86 Закону прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

- з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач відповідає усім вимогам, необхідним для призначення йому пенсії за вислугу років, що відповідачем також не спростовано.

Крім того, призначення позивачу пенсії по інвалідності у 2015 році відбувалось на підставі тоді діючого Закону України «Про прокуратуру» № 1789 - XII, який втратив чинність із 15.07.2015 року. Враховуючи це, позивач у 2019 році подав заяву про призначення йому іншого виду пенсії (за вислугу років) на підставі іншого закону (новий закон про прокуратуру), відтак у даному разі має місце не переведення особи на іншу пенсію в межах того ж закону, а призначення іншого виду пенсії за підставі іншого закону, на що позивач має право.

Одночасно посилання відповідача у спірному рішенні на ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року є протиправним, оскільки вказана норма була визнана неконституційною згідно із Рішенням Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019. Відтак, передбачене нею положення про те, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, не могло покладатись в основу рішення про відмову.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для прийняття спірного рішення, оскільки немає встановлених законом перешкод для призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII. Крім того, позивач має право на вибір виду пенсії відповідно до положень декількох законів.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.