Справа № 200/5602/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 червня 2020 р. Справа №200/5602/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства «Шахта ім. Сургая» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства «Шахта ім. Сургая» до Головного управління ДПС у Донецькій області, згідно тексту позову позивач просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області №Ю-9201-17 від 03.04.2020 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 28 546 704,41 грн.

Відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства КАС України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

В силу приписів статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до приписів частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 гривня.

Позовна заява має майновий характер, отже при зверненні до суду із даним позовом позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 21 102,00 грн.

Однак, позивачем наведені вище вимоги процесуального закону не виконані, до позовної заяви не додано докази сплати судового збору.

Натомість, підприємством подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі, вказане клопотання мотивоване тяжким фінансово-майновим станом, в обґрунтування, якого надано бухгалтерську довідку із зазначенням збитків підприємства та кредиторської заборгованості з розрахунків за спожиту електроенергію, оплату праці, розрахункам з бюджетом, розрахункам з фондами соціального страхування, а також витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна, інших доказів на підтвердження тяжкого матеріального стану позивачем не надано.

Дослідивши вказане клопотання, проаналізувавши норми чинного законодавства, якими врегульовано порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про його відхилення з огляду на таке.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року N 2147-VIII, який набув чинності 15.12.2017 року, внесені зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено виключний перелік умов, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а саме:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним. При цьому, скаржник не відноситься до переліку суб`єктів визначених Законом України "Про судовий збір" позаяк є юридичною особою.

З огляду на те, що Підприємством не зазначено обставин та доказів поширення на нього умов передбачених в частині 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", не вбачається правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Водночас, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Наведені положення процесуального закону кореспондуються з положеннями частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Суд може відтермінувати особі, яка звертається до суду виконання обов`язку щодо сплати судового збору на певний строк, у разі наявності в такої особи станом на момент звернення до суду об`єктивних перешкод фінансового (матеріального) характеру.

Суд, до якого звертається особа з позовною заявою, при вирішенні питання щодо можливості відстрочення сплати судового збору повинен з`ясувати показники фінансових ресурсів у джерелах акумулювання коштів позивача станом на момент звернення до суду у кожному конкретному випадку.

Крім того, суд повинен врахувати обставини, які б вказували на можливість виконання особою, якою заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, процесуального обов`язку щодо сплати такого збору у певний строк у майбутньому.

Заявником не було надано суду доказів, які підтверджують обставини щодо відсутності у позивача у всіх джерелах акумулювання фінансових ресурсів достатніх коштів для виконання вимог процесуального закону щодо сплати судового збору.

Порушуючи питання про відстрочення сплати судового збору, позивач не посилався на обставини, які б давали підстави для висновку, що підприємством вчиняються дії з метою усунення перешкод фінансового (матеріального) характеру з метою сплати судового збору.

Також позивачем не надано доказів, які б свідчили про наміри виконати вимоги процесуального обов`язку із сплати судового збору у майбутньому.

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 04.10.2019 року у справі №815/2119/17.

Суд, зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

За приписами частини 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Поряд з цим, суд зазначає, що 02.04.2020 в газеті "Голос України" опубліковано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020.

Відповідно до вказаного Закону внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3 такого змісту: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Згідно з п.1 Прикінцевих та перехідних положень даного Закону він набирає чинності з дня його опублікування.

За таких обставин, позовну заяву Державного підприємства «Шахта ім. Сургая» необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Донецького окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору у розмірі 21 102,00 грн., або належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів на підтвердження клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі відмовити.

Позовну заяву Державного підприємства «Шахта ім. Сургая» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду документа про сплату судового збору у визначеному судом розмірі, або належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів на підтвердження клопотання про відстрочення сплати судового збору упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху; цей строк продовжується на період дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви її буде повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремо не оскаржується.

Суддя І.В. Буряк