Справа № 440/1762/20
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору

24 червня 2020 р.Справа № 440/1762/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Сіренко О.І. , Калиновського В.А. ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року по справі № 440/1762/20

за позовом ОСОБА_1

до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про визнання дій неправомірними та рішення нечинним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання дій неправомірними та рішення нечинним .

ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 по справі № 440/1762/20 за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання дій неправомірними та рішення нечинним - залишено без руху.

Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху, якщо останній день вказаного строку спливає у період дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), то десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги встановлюється з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) встановленого Кабінетом Міністрів України.

Роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 04.06.2020 року до суду від позивача надано належним чином оформлену апеляційну скаргу викладену державною мовою та заяву, в якій апелянт посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та вважає, що відповідно до вказаної статті Закону звільнений від сплати судового збору.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З приводу посилань позивача, суд зазначає, що ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не застосовується до питань сплати судового збору у даній справі з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що звільнення від сплати судового збору встановлено за подання позову за умови, що, по-перше, цей позов подається споживачем, по-друге, позов стосується порушених прав позивача, як споживача у спірних правовідносинах.

Однак, у спірних правовідносинах позивач не є споживачем послуг, оскільки позов стосується публічно правових відносин позивача та Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зі змісту зазначеного пункту вбачається, що визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

У свою чергу, продукція, згідно з пунктом 19 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів", - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Предметом даного позову є визнання бездіяльності Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг протиправною, а рішення незаконним.

Отже, не викликає сумнівів, що у спірних правовідносинах позивач не придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити вироби (товари), оскільки вони є предметами матеріального світу на відміну від предмету позовних вимог у цій справі.

Також, спірні правовідносини не стосуються й виконання певної роботи у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки, пунктом 21 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Так, згідно з пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Тобто, послуга, за змістом Закону України "Про захист прав споживачів", - це діяльність з надання особі матеріального чи нематеріального блага, яке визначене договором.

Таким чином, спір який склався між позивачем та відповідачем щодо визнання бездіяльності протиправною та рішення незаконним не є послугою, у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів".

Між тим, пільга щодо сплати судового збору передбачена для споживачів саме Законом України "Про захист прав споживачів", тому, встановлюючи коло осіб, яких стосується вказана пільга, належить звертатись до визначень саме цього Закону.

З огляду на це, дія Закону України "Про захист прав споживачів" не розповсюджується на спірні відносини, що виключає можливість звільнення позивача від сплати судового збору з цих підстав.

Аналогічна правова позиція щодо поширення дії Закону України "Про захист прав споживачів" на спірні правовідносини, викладена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 23 квітня 2018 року у справі № 826/13116/17, від 17 вересня 2018 року у справі № 9901/773/18, від 02 листопада 2018 року у справі № 2340/2715/18, від 20 листопада 2018 року у справі № 814/2363/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 808/772/18.

Будь яких інших підстав для звільнення від сплати судового збору скаржником не зазначено.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви позивача про звільнення від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" необхідно відмовити, а належним способом захисту прав позивача є залишення апеляційної скарги без руху та надання часу для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Згідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 133, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.І. Сіренко В.А. Калиновський