Справа № 520/5330/2020
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 червня 2020 р. № 520/5330/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС, контролюючий орган), в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати податкові повідомлення рішення № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0- 2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019 щодо нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на загальну суму 35 470,11 грн.

Позов обґрунтовувала наступним:

- оскаржені податкові повідомлення-рішення складено 12.03.2019 року та надіслані лише 01.08.2019 року, в повернулись до ГУ ДПС за закінченням терміну зберігання 01.09.2019 року, тобто не у строк, визначений Податковим кодексом України;

- відсутні розрахунки податкового зобов`язання до податкових повідомлень-рішень та неправильно розрахована базу оподаткування.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що об`єктами оподаткування, визначено нерухоме майно відмінне від земельної ділянки а саме:

- об`єкти житлової нерухомості-квартири, № 42-а, 43-а, 31-а, 37-а, 30, 43, 14, 26, 47, 23, 31, 11, 42, 18, 2, 38, 42, 7, 6, 35, 31, 30, 43, 6а, 14, 14-а, 38-а, 26-а, 30-а, загальною площею 3656,25 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2;

- об`єкти житлової нерухомості-квартири, № 115, 154, 107, 217, загальною площею 135,50 кв.м., за адресою : АДРЕСА_3;

- об`єкт житлової нерухомості-квартири, № 4, загальною площею 43,60 кв.м ., за адресою : АДРЕСА_4 ;

- об`єкт житлової нерухомості-квартира, № 8, загальною площею 42,40 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5.

Вказані об`єкти належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).

Вказує, що Головним управління ДПС у Харківській області податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки був нарахований ОСОБА_1 , за 2018 рік, виходячи із загальної площі об`єктів нежитлової та житлової нерухомості, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що виключає задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Просив відмовити у задоволенні позову.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належать об`єкти нерухомості:

- об`єкти житлової нерухомості-квартири, № 42-а , 43-а, 31-а, 37-а, 30 , 43 , 14, 26, 47, 23, 31, 11, 42, 18, 2, 38, 42, 7, 6, 35, 31, 30, 43, 6а, 14, 14-а, 38-а, 26-а, 30-а, загальною площею 3656,25 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2;

- об`єкти житлової нерухомості-квартири, № 115, 154, 107, 217, загальною площею 135,50 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3;

- об`єкт житлової нерухомості-квартири, № 4, загальною площею 43,60 кв.м. , за адресою: АДРЕСА_4;

- об`єкт житлової нерухомості-квартира, № 8, загальною площею 42,40 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ( ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) станом на 22.05.2020 року та не заперечуються позивачем.

Головним управлінням ДПС у Донецькій області винесено податкові повідомлення-рішення № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0- 2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, № 0-2034 від 12.03.2019, якими на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, пп. 267.7.2. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості», за 2018 рік на загальну суму 35 470, 11 грн.

Означені податкові повідомлення - рішення було направлено на адресу місця проживання позивача за його місцем реєстрації по АДРЕСА_1, 01.06.2019 року та 01.08.2019 р., але були повернуті поштовим відділенням до ГУ ДПС у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Питання податку на майно врегульовано розд. ХІІ Податкового кодексу України (ст.ст. 165- 289 Кодексу).

Питання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, врегульовано ст. 266 вказаного Кодексу.

Відповідно до п.п. 266.1.1 та 266.2.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 п.266.3 ст. 266 вказаного Кодексу визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 вказаного Кодексу ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктом 266.7 ст. 266 вказаного Кодексу встановлено порядок обчислення суми податку.

Згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 вказаного Кодексу обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 вказаного Кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Кодексу податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Підпунктом 266.9.1 п. 266.9 ст. 266 Кодексу визначено, що податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Згідно з пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266.10 вказаного Кодексу податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

При цьому відповідно до пп. 266.10.2 п. 266.10 ст. 266 вказаного Кодексу у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу (пп. 266.10.3 п. 266.10 ст. 266 вказаного Кодексу).

Отже фізичні особи згідно з пп. 266.10.2 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України звільняються лише від відповідальності, передбаченої цим Кодексом, за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання (тобто, звільняються, зокрема, від фінансової відповідальності у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені).

При цьому обов`язок сплачувати податки і збори є конституційним обов`язком.

Отже, позивач як власник об`єктів житлової нерухомості зобов`язаний сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Контролюючим органом щодо позивача правомірно винесено податкові повідомлення-рішення, правильність обчислення сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік, виходячи з площі об`єктів житлової нерухомості, що належить позивачу, з урахуванням ставки податку та за наявності підстав для такого нарахування позивачу як власнику житлової нерухомості, що є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Доказів неправильності розрахунку та у зв`язку з цим контррозрахунку позивачем до справи не надано. Зміст податкового повідомлення-рішення відповідає вимогам законодавства.

Суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову із зазначених в ньому підстав відсутні.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне рішення складено 23 червня 2020 року.

Суддя Бадюков Ю.В.