Справа № 380/997/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/997/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я..

від позивач ОСОБА_1 ,

від відповідачів Гавриляк Р.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Теплосвіт Захід» до Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України, про визнання протиправним і скасування рішення.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство «Теплосвіт Захід» (далі - позивач) з позовною заявою до Державної податкової служби України (далі відповідач 1, ДПС України), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за №531151/35774718 від 03.01.2018;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №62 від 17.11.2017 на загальну суму у розмірі 1086191,82 грн. включно з ПДВ в сумі 181031,97 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що не зважаючи на дотримання позивачем усіх вимог щодо формування та реєстрації податкової накладної, реальність господарських операцій позивача з його контрагентом, податкову накладну не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, з незалежних від позивача обставин. Вказане свідчить про протиправність рішень відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних, необхідність їх скасування та для відновлення порушених прав позивача необхідність зобов`язати відповідача таку зареєструвати. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 03.02.2020 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

01.04.2020 за вх. №17695 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /а.с.54-56/. Зазначив, що на електронну адресу позивача надійшли квитанції про призупинення реєстрації податкових накладних, у зв`язку з невідповідністю такої накладної відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення ПН/РК, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 за №567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) в Єдиному реєстрі податкових накладних» та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії первинних документів. Згідно з інформацією зазначеною у квитанції, Комісією ДФС України прийнято рішення №531151/3577718 від 03.01.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №62 від 17.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідач вважав, що позивач просив зареєструвати податкову накладну поза межами строку реєстрації податкових накладних, а саме 365 днів згідно з п. 15 Постанови №117.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач також подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

23.04.2020 за вх.№21125 від позивача надійшла відповідь на відзив /а.с.70-72/. Позивач висловив свої доводи щодо строку звернення до суду із цим позовом. Крім того зазначив, що строк тривалістю 365 календарних дні визначений у п. 15 Порядку, затвердженого постановою від 21.08.2018 визначений для подання платником податку до контролюючого органу письмових пояснень та копій документів, за результатами розгляду яких контролюючий орган приймає рішення про реєстрацію або відмову в такій реєстрації. Цей строк жодним чином не є строком позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права. Також позивач зазначив, що належним відповідачем у справі має бути ДПС України.

23.04.2020 за вх. №21124 від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ДФС України.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 27.04.2020 у якості співвідповідача залучено Державну фіскальну службу України.

Ухвалою суду від 27.04.2020 відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 20.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву, відповіді на відзив, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи, та, -

в с т а н о в и в :

ПП «Теплосвіт Захід» зареєстроване як юридична особа 29.02.2008, ідентифікаційний код юридичної особи 35774718, основний вид економічної діяльності (за КВЕД) 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього /а.с.8/.

20.02.2017 між дочірнім підприємством «ВАЙЛЛАНТ ГРУПА Україна» (продавець) та ПП «Теплосвіт Захід» (покупець) уклали договір постаки товару №50, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити/відвантажувати покупцю обладнання та комплектуючі, а покупець приймати та оплачувати його на умовах цього договору. Товар поставлятиметься покупцю окремими партіями. Під партією розуміється товар, який визначений у специфікації та видатковій накладній. Асортимент, кількість і вартість, умови поставки, строк поставки, строк оплати товару вказуються у специфікаціях, що підписуються повноважними представниками сторін на кожну партію товару і є невід`ємнимм частинами договору. Форма специфікацій визначена сторонами у додатку 1 до договору.

Згідно з підпунктом 2.1.1. продавець зобов`язується здійснювати поставку відповідно до специфікацій.

Загальна сума цього договору складається з вартості всього товару, поставленого покупцю протягом строку дії цього договору (п. 3.1).

Крім вказаного договором передбачено формування заявки на відповідному порталі, вказаному у договорі За загальним правилом поставка замовленого товару здійснюється на умовах ЕХW (склад продавця) відповідно до Інкотермс 2010, яка повідомляється продавцю у специфікаціях та/або в рахунку-фактурі продавця (п. 4.1, підпункт 4.1.1. п. 4.1).

Перехід права власності та ризиків втрати або пошкодження товару здійснюється в момент передачі товару покупцю (перевізнику або представнику покупця по кур`єрській службі), відповідно до умов поставки товару, обраних покупцем із врахуванням положень цього договору (п. 4.4).

Згідно з п. 5.5 Договору приймання-передача товару по якості та комплектності здійснюється на складі продавця /а.с.18-22/.

Згідно з додатковою угодою №2 до договору від 01.03.2017 сторони домовилися, що покупець надає продавцю маркетингові послуги, спрямовані на стимулювання збуту товару, а саме просування на ринку, продаж обладнання торгових марок Vaillant та Protherm дострокову оплату товару, одноразовий викуп товару на певну суму, дотримання певного асортименту товару при закупівлі товару, а продавець сплачує покупцю премію (бонус) за надані маркетингові послуги. Визначення суми премії (бонус) за досягнення певних економічних показників покупця відповідно до п. 1 додаткової угоди розраховується продавцем один раз на квартал (в останній день кварталу) та оформлюється довідкою-розрахунком та актом виконаних робіт (наданих послуг). Виплата суми премії здійснюється при досягненні показників в розмірі не менше 95% від запланованих та узгоджених показників закупівель покупця. Маркетингові послуги вважаються наданими в повному обсязі на дату підписання покупцем та продавцем акту виконаних робіт (наданих послуг). Сума грошової премії (бонусу) підлягає переказу на поточний банівський рахунок покупця після підписання сторонами акту виконаних робіт (наданих послуг). Якщо у покупця станом на останній день кварталу 2017 року, за який здійснюється виплата є заборгованість за поставлені продавцем товари хгідно договору поставки №50 від 20.02.2017, премія підлягає виплаті покупцю після повного погашення заборгованості /а.с.23/.

На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено копії: акта надання послуг №1445 від 17.11.2017 на суму 1086191,82 грн., в т.ч. ПДВ 181031,97 грн. (маркетингові послуги, спрямовані на стимулювання збуту товару); довідки розрахунку премії (бонусу) за досягнення показників за період з 01.07.2017 по 30.09.2017 від 15.11.2017 на суму 1086191,82 грн. в.ч. ПДВ 181031,97 грн.; виписки за період з 22.11.2017 по 22.11.2017 /а.с.24, 25, 26/.

За фактом надання відповідних послуг та отримання оплати позивачем сформовано та відправлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №62 від 17.11.2017 на суму 1086191,82 грн., в т.ч. ПДВ 181031,97 грн. /а.с.9/

Згідно з квитанцією № від 14.12.2017 ДФС України документ прийнято, реєстрація зупинена. Виявлені помилки: Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування зупинена. Податкова накладна/розрахунок коригування відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 31.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарам згідно УКТ ЗЕД: 73.20. <%REFINE%>. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього наказу /а.с.10/.

26.12.2017 позивачем скеровано повідомлення №62 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій стосовно податкової накладної №62 від 17.11.2017 та зазначено, що по даному коду придбання відсутнє. Послуга оплачена повністю.

До вказаного повідомлення позивачем долучено документи: договір поставки №50 від 20.02.2017; акт надання послуг №1445 від 17.11.2017; довідку-розрахунок від 15.11.2017; банківську виписку від 22.11.2017; інформаційну довідку від 30.11.2017 (повідомлено, що підприємство орендує у ПП «Львівська Логістика», , офісне приміщення площею 40м2 та складське приміщення площею 200м2; на підприємстві працює 8 осіб за основним місцем праці та 1 працівник за сумісництвом; станом на 30.06.2017 балансова вартість основних засобів становить 643,0 тис.грн.; дохід за 1 квартал 2017 року становив 14157,2 тис. грн. /а.с.29/) /а.с.13-17/.

03.01.2018 Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №531151/35774718, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатнім для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування /а.с.27/.

29.01.2018 позивач звернувся до ДФС України зі скаргою на відповідне рішення та просив скасувати рішення від 03.01.2018 /а.с.30-32/. Відповіді на цю скаргу позивач не отримав.

Вважаючи вказане рішення від 03.01.2018 протиправним, таким, що порушує його права, позивач за їх захистом звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (далі ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Норми ПК України застосовуються в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України, зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 07.12.2017 №2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» (далі Закон №2245), реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) може бути зупинена виключно в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 57 прим. 1 підрозділу 2 розділу XX ПК України, податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у ЄРПН зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєструються з урахуванням вимог пп. 200 прим. 1.3 та 200 прим. 1.9 ст. 200 прим. 1 та п. 201.10 ст. 201 ПК України, не пізніше 02 січня 2018 року, крім:

- податкових накладних/розрахунків коригування, щодо яких станом на 01 грудня 2017 року не подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України;

- податкових накладних/розрахунків коригування, щодо яких прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН, по яких станом на 01 грудня 2017 року не розпочинали процедуру оскарження в адміністративному або судовому порядку.

Податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у ЄРПН зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України з 01 грудня 2017 року до дня набрання чинності Законом №2245 (тобто, з 01.12.2017 по 31.12.2017 включно) та щодо яких платником податку після 01.12.2017 подані пояснення і копії документів, відповідно до підпункту 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєструються у ЄРПН у порядку, що діяв до набрання чинності Законом №2245 щодо зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН.

Відповідно до квитанції від 14.12.2017, податкову накладну №62 від 17.11.2017, реєстрацію якої відповідачем зупинено, сформовано та подано позивачем на реєстрацію у ЄРПН 17.11.2017. Пояснення і копії документів щодо неї були подані вже після 01.12.2017.

Отже цю податкову накладну має бути зареєстровано у ЄРПН у порядку, що діяв до набрання чинності Законом №2245.

За приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України (що діяв до набрання чинності Законом України від 07.12.2017), в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3 ст. 74 ПК України).

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341) (далі Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.п. 13, 14 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція), яка в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Аналогічні за змістом приписи містив підпункт 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України (що діяв до набрання чинності Законом України від 07.12.2017), згідно з яким, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, встановлених відповідно до чинного на той час п. 74.2 ст.74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України (що діяв до набрання чинності Законом України від 07.12.2017), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту квитанції від 14.12.2017 встановлено, що відповідачем сформовано висновок про відповідність податкових накладних Критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 753/30621 (втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів № 409 від 06.04.2018) (далі Наказ №567, Критерії).

Однак зупинивши реєстрацію податкових накладних з таким висновком, відповідачем порушено норми підпункту 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки в ній не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації даної податкової накладної, а зафіксоване лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567. Натомість, підпункт 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України вимагає від відповідача чіткого зазначення конкретного виду критерію.

Відповідно до п. 6 Критеріїв, затверджених Наказом №567, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 п. 215.3 ст. 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Тобто п. 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків містить у собі визначення двох різних за змістом критеріїв.

З позиції суду, приймаючи рішення про зупинення реєстрації податкової накладної, відповідач зобов`язаний у Квитанції від 14.12.2017 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Відповідно визначення відповідачем у Квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому позивачем відповідних документів, перелік яких міститься у «Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затверджених Наказом №567.

Згідно з п. 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (далі Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 п. 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання - передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків: документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 п. 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Таким чином можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Зі змісту Квитанції від 14.12.2017 встановлено, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних відповідно до підпункту 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом №567, та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

З огляду на викладене у Квитанції від 14.12.2017 фіскальним органом не зважаючи на вимогу підпункту 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, не вказано, ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (п. 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (п. 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, залежно від визначеного ступеня ризику).

Серед інших підстав для зупинення реєстрації податкових накладних в квитанціях ДФС України зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 73.20.

Судом з матеріалів справи з`ясовано, що ПП «Теплосвіт Захід» не здійснювало своїм контрагентам постачання/придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД 73.20, а надавало маркетингові послуги «Послуги щодо досліджування ринку та визначення громадської думки», згідно з Державним класифікатором продукції та послуг 73.20.

Надані послуги позивач відобразив в податковій накладній №62 від 17.11.2017 в графі 3.3 («послуги згідно з ДКПП») відповідно до коду ДКПП: 73.20, а не в графі 3.1, в якій, на відміну від графи 3.3, передбачено відображення «коду постачання/придбання товару згідно УКТ ЗЕД».

Також суд зазначає, що не надає оцінку реальності здійснення господарським операціям між позивачем та його контрагентами, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, відповідно до статті 61 ПК України.

Судом встановлено, що позивачем надано контролюючому органу пояснення та копії первинних бухгалтерських документів щодо реальності здійснення господарських операцій, за результатами яких складено податкову накладну №62 від 17.11.2017, що не спростовано відповідачем та підтверджується матеріалами справи.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення від 03.01.2018 Комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкової накладної №62 від 17.11.2017 не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. В рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу ДФС протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», або «надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Однак оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Доцільно зауважити, що у даному випадку не підлягають застосуванню приписи Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». оскільки спірні правовідносини виникли до її прийняття та набрання нею чинності.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог про скасування рішень Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 03.01.2018 №531151/35774718, позов підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання зареєструвати в ЄРПН, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до підпункту 201.16.4. п. 201.16 ст. 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Згідно з приписами п.п. 19, 20 Порядку ведення ЄРПН №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абзацу 10), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку №1246).

З огляду на викладене, з позиції суду, задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані позивачем податкові накладні, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Оскільки рішення комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної від 03.01.2018 №531151/35774718 слід скасувати то, відповідно, з урахуванням положень підпункту 201.16.4 п. 201.16 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 ПК України, п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 62 від 17.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог судові витрати позивача у сумі 4204,00 грн., сплачені згідно з Платіжним дорученням від 30.01.2020 №6576, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №531151/35774718 від 03.01.2018.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8; ) зареєструвати податкову накладну №62 від 17.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

4. Стягнути на користь Приватного підприємства «Теплосвіт Захід» (79015, м. Львів, вул. Героїв УПА, 73; ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8; ) судові витрати у виді судового збору 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2020.

Суддя Кравців О.Р.