Справа № 489/1763/20
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/1763/20
Провадження №2-а/489/174/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Середою А.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду Ленінського районного суду м.Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Руденького Вадима Миколайовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 2319920 від 30 березня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ЕАК № 2319920 від 30 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що 30 березня 2020 року приблизно о 22 год. 40 хв. він керував транспортним засобом Hyndai Elantra, державний номер НОМЕР_1 , на площі Перемоги в м. Миколаєві, був зупинений працівниками поліції, який повідомив, що ніби то він проїхав на червоний сигнал світлофора. Дане правопорушення він не вчиняв, на відеозаписі, наданому відповідачем, який містився на особистому телефоні поліцейського, видно, що транспортний засіб рухаючись на значній швидкості продовжував рух на жовтому сигналі світлофора, а червоний колір з`явився, коли вже транспортний засіб був на значній відстані від світлофору. Патрульний поліцейський не повідомив його про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Після того, як поліцейський зачитав йому його права, пішов до автомобіля, повернувшись оголосив вже роздруковану постанову. Він заявив клопотання про отримання правової допомоги та виклику адвоката, на що поліцейський повідомив про те, що не має наміру чекати. Крім того, в постанові поліцейський зазначив неправдиву інформацію щодо долучення відеозапису Дм4007, не ознайомив його з даним відеозаписом. Поліцейський проявив упереджене ставлення та не з`ясувавши всі обставини виніс постанову. В постанові поліцейський зазначив інформацію про інше порушення, ніж повідомив його під час зупинки та не повідомив його про причини зміни його переконань. Також не проводив розгляд справи в присутності позивача.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що під час патрулювання 30 березня 2020 року біля будинку № 71 а по вулиці Космонавтів в м. Миколаєві, приблизно о 22 год. 30 хв. патрульним поліцейським Руденьким В.М. було виявлено транспортний засіб Hyndai Elantra, державний номер НОМЕР_1 , який здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора, а саме - жовтий. Було прийнято рішення зупинити вказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Після зупинки транспортного засобу інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 . Далі було почато розгляд справи на місці вчинення правопорушення відповідно до статті 276 КУпАП, попередньо завершивши підготовку до розгляду справи відповідно до статті 278 КУпАП, водія було ознайомлено з його правами відповідно до статті 268 КУпАП та статті 63 Конституції України. Позивачу було оголошено суть справи, посадову особу, що розглядає справу, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, досліджено докази по справі. Позивача було ознайомлено з доказами по справі. Позивачем було заявлено клопотання з приводу надання йому правової допомоги. Дане клопотання було задоволено в повному обсязі. На місце прибув адвокат позивача Надіч Н.Д. Обставини та суть розгляду справи були оголошені повторно позивачу та його адвокату. адвоката було ознайомлено з доказами по справі. Адвокат Надіч Н.Д. навмисно затягувала розгляд справи, задавала питання не по суті, не бажала заслуховувати доводи поліцейського. Після розгляду справи було прийнято рішення винести оскаржувану постанову. Факт правопорушення підтверджується відеозаписом.

Від представника позивача надійшла заява про відкладення судового розгляду.

Статтею 268 ч. 3 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно ст. 269 у справах визначених зокрема ст. 286 КАС України заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Враховуючи наявність позовної заяви з викладеним обґрунтуванням та підставами для оскарження постанови, наявність відзиву, відсутності необхідності заслуховувати додаткові пояснення, з урахуванням особливого порядку розгляду даної категорії справ, суд не вбачає визначених нормами КАС України підстав для відкладання судового розгляду, та вважає за необхідне розглянути справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7.3 ґ) ПДР України, жовтий сигнал, забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12, дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Відповідальність за порушення вказаних правил передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП тягне за собою накладання штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

30 березня 2020 року о 22:41 год. в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 74-А, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyndai Elantra, державний номер НОМЕР_1 , з площі Перемоги повертаючи на вулицю Космонавтів проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ) ПДР України - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал світлофору, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього 30 березня 2020 року постановою інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Відповідачем надано диск з відеореєстратора з якого на відеозаписі "Факт правопорушення №1", зафіксовано факт проїзду на заборонений сигнал світлофора - жовтий, на регульованому пішохідному переходу, водієм транспортного засобу Hyndai Elantra, державний номер НОМЕР_1 . А саме, вбачається, коли вказаний транспортний засіб з`являється на відеозаписі, працює жовтий сигнал світлофора, хоча він ще не наблизився до дорожньої розмітки 1.12 "стоп - лінія" та дорожнього знаку 5.62 "місце зупинки", здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора "жовтий", який вже змінився на "червоний", одночасно на пішохідному світлофорі, який перетинає дану ділянку проїзної частини ввімкнувся зелений сигнал світлофору. На відеозаписі зафіксовано розгляд справи та ознайомлення з правами позивача. На даному відеозаписі позивач заявив клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою. Дане клопотання працівниками поліції було задоволено. На відеозаписах , та вбачається, що на місце прибув адвокат Надіч Н.Д.

Твердження позивача, що оскаржувана постанова не містить відомостей щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, є хибним, оскільки в постанові чітко зазначено, що факт вчинення адміністративного правопорушення було здійснено по вул. Космонавтів, 74-А, а саме з площі Перемоги повертаючи на вулицю Космонавтів в м. Миколаєві.

Позивач стверджує, що поліцейський не повідомив його про дату, час та місце розгляду справи, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частина 2 ст. 258 КУпАП, передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 2.3 Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року 5-рп/2015, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області.

Крім того, факт розгляду справи підтверджується відеозаписами з відеореєстратора долучених до матеріалів справи.

Позивач в своєму позові зазначає, що працівник поліції не забезпечив права позивача на ознайомлення з доказами, а саме з відеозаписом Дм4007.

Проте, на відеозаписі зафіксовано факт ознайомлення позивача з відеозаписом.

Щодо тверджень позивача про те, що поліцейський не мав права демонструвати відео докази правопорушення за допомогою особистого (приватного) мобільного телефону, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, відеозаписом, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Щодо решти доводів позивача слід відзначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Рудецького Вадима Миколайовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 2319920 від 30 березня 2020 року - відмовити.

Строк подання апеляційної скарги під час дії карантину , встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 продовжується на строк дії такого карантину (Розділ ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України).

Починаючи с офіційної дати закінчення карантину апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: старший сержант поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Руденький Вадим Миколайович, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б/1.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-б/1.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «23» червня 2020 року.