Справа № 480/1390/19
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2020 р. Справа №480/1390/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,
представника позивача - Похилько Л.В.,
представника відповідача - Мулик К.К.,
представника відповідача - Моісеєнко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Суми адміністративну справу №480/1390/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Офісу великих платників податків ДПС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги в частині,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Офісу великих платників ДФС від 18.02.2019 №73-50 в частині визначення суми податкового боргу з податку на прибуток у загальному розмірі 9090646,54 грн., в тому числі: штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 413261,50 грн., пеня - 8677385,04 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач протиправно включив до оскаржуваної вимоги суми податкового боргу з податку на прибуток у загальному розмірі 9090646,54 грн, оскільки щодо частини вказаної суми є такі, що набрали законної сили рішення судів в підтвердження протиправності зазначення у картці платника податків позивача вказаних сум. Також позивач зазначає, що відповідачем була нарахована пеня за межами строку давності, визначеного ст.102 Податкового кодексу України.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 08.05.2019.
20.05.2019 судом отримано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що сума нарахування, яка є предметом оскарження за 2017 рік, вже була відкоригована відповідачем у індивідуальній картці платника позивача на підставі відповідних рішень судів, а тому, вказана вимога не може бути оскаржена. Також відповідач зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки за своєю суттю позивач оскаржує правомірність нарахування пені, тобто вказує на протиправність дій відповідача по нарахуванню пені. Щодо фактичних підстав нарахування пені, відповідач зазначив, що вказана пеня була правомірно нарахована відповідно до ст.129 ПК України та наказу Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 №765, яким затверджено «Порядок ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів».
Ухвалою суду від 03.07.2019 задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження та зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №480/1304/19, яка перебуває в провадженні Сумського окружного адміністративного суду.
Ухвалою суду від 04.12.2019 поновлено провадження у справі № 480/1390/19.
21.01.2020 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, було залучено в якості співвідповідача - Головне управління ДПС у Сумській області та оголошено перерву до 11.02.2020.
Ухвалою суду від 11.02.2020 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті в режимі відеоконференції.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Офісом великих платників ДФС в особі заступника начальника Харківського управління Офісу великих платників ДФС прийнята податкова вимога від 18.02.2019 №73-50 (далі - вимога), якою повідомлено TOB «СМНВО», що станом на 17.02.2019 сума податкового боргу вказаного платника податків становить - 100325578,48 грн, в тому числі:
- з податку на прибуток 65049598,8 грн, в тому числі: основний платіж 44066050,94 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 513310,67 грн, пеня - 20470237,20 грн;
з податку на додану вартість - основний платіж - 29214551,00 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 2232727,18 грн, пеня - 3828701,49 грн;
Вказана вимога отримана позивачем 19.02.2019.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вважає вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню в частині нарахованої пені з податку на прибуток у загальному розмірі 9090646,54 грн, в тому числі: штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 413261,50 грн., пеня - 8677385,04 грн, з огляду на наступне.
Так, позивач вказує, що до структури податкового боргу станом на 17.02.2019 відповідачем безпідставно включена пеня з податку на прибуток у загальному розмірі 8677385,04 грн, в тому числі:
- 3529757,25 грн пені нарахованої на суму погашеного боргу у 2017 році;
- 5141 039,56 грн пені нарахованої на суму погашеного боргу у 2018 році;
- 6588,23 грн пені нарахованої на суму погашеного боргу у 2019 році.
В підтвердження своїх доводів позивач зазначає, що протиправність нарахування оскаржуваної пені за 2017 2018 роки, підтверджується рішеннями судів, які набрали законної сили.
Так, предметом оскарження у даній справі є штрафні фінансові санкцій з податку на прибуток у розмірі 413261,50 грн, які застосовані до TOB «СМНВО» у відповідності до податкових повідомлень-рішень ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області, а саме:
Суд, частково задовольняючи позовні вимоги позивача, своє рішення обґрунтовує наступним.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, судом встановлено, що протиправність включення пені до структури податкового боргу позивача станом на 17.02.2019, вже було предметом дослідження у ході розгляду інших судових справ та в подальшому підтверджено судовими рішеннями у вказаних справах, зокрема:
у розмірі 3529757,25 грн, нарахованої на суму погашеного боргу у 2017 році (рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №818/2389/18, що набрало законної сили 26.03.2019);
у розмірі 5141039,56 грн, нарахованої на суму погашеного боргу у 2018 році (рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 по справі №480/1304/19, що набрало законної сили 06.02.2020).
Так, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2019 по справі №818/2389/18, позовну заяву ТОВ «СМНВО» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби по нарахуванню в інтегрованій картці ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" з податку на прибуток пені у загальному розмірі 3529757,25 грн на суму погашеного у 2017 році податкового боргу.
Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби відкоригувати дані інтегрованої картки ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" з податку на прибуток шляхом скасування пені в сумі 3529757,25 грн, нарахованої на суму погашеного у 2017 році податкового боргу.
Отже, судовим рішенням у справі №818/2389/18 визнані протиправними дії контролюючого органу про нарахування у 2017 році пені з податку на прибуток у загальному розмірі 3529757,25 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 по справі №480/1304/19, позов ТОВ «СМНВО» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби відкоригувати дані інтегрованої картки ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" з податку на прибуток шляхом скасування пені в сумі 5141039,56 грн на суму погашеного у 2018 році податкового боргу.

Отже, судовим рішенням, винесеним по справі №480/1304/19, зобов`язано контролюючий орган відкоригувати дані ІКП TOB «СМНВО» з податку на прибуток, шляхом скасування пені в сумі 5141039,56 грн на суму погашеного у 2018 році податкового боргу.

З урахуванням вимог п.4 ст.78 КАС України, суд зазначає, що не підлягає доказуванню в межах розгляду даної справи протиправність дій контролюючого органу щодо нарахування у період з 2017 по 2018 роки в інтегрованій картці з податку на прибуток пені у загальному розмірі 8670796,81 грн, а отже і безпідставне включення пені до структури податкового боргу станом на 17.02.2019, що відображена у податковій вимозі Офісу великих платників ДФС від 18.02.2019 №73-50.

Також судом встановлено, що відповідачем протиправно включено до податкового боргу за межами строку давності, визначеного ст.102 Податкового кодексу України, суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) з податку на прибуток у загальному розмірі 413261,50 грн.

Так, сума штрафу у розмірі 413261,50 грн. застосована до ТОВ «СМНВО» у відповідності до податкових повідомлень-рішень ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області, а саме:

- № від 22 січня 2015 року про сплату штрафу у розмірі 10% у сумі 47443,43 грн. за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання по авансовому внеску з податку на прибуток;

- № від 22 січня 2015 року про сплату штрафу у розмірі 20% у сумі 365818,07 грн. за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання по авансовому внеску з податку на прибуток.

Вказані податкові повідомлення - рішення були оскаржені ТОВ «СМНВО» у судовому порядку до Сумського окружного адміністративного суду, справа №818/1476/15.

Відповідно до ч. 4 п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та / або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2015, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 по справі №818/1476/15, відмовлено у задоволенні позову ТОВ «СМНВО» до ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень - рішень ДПІ у м.Сумах ТУ Міндоходів у Сумській області від 22 січня 2015 року № та №.

Постанова Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 по справі №818/1476/15 набрала законної сили 26.08.2015.

Отже, сума грошових зобов`язань (штрафу), визначених у податкових повідомленнях-рішеннях ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області від 22 січня 2015 року № та № у загальному у розмірі 413261,50 грн, була узгодженою 26.08.2015 після закінчення процедури судового оскарження.

Податковий борг в розумінні підпункту 14.1.135 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 14.1.11. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість за зобов`язаннями щодо яких минув строк позовної давності.

Списання безнадійного податкового боргу регламентовано статтею 101 Податкового кодексу України, за положеннями пункту 101.1 якої, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у том числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 ст. 101 Податкового кодексу України передбачено, що під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема:

податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Так, за змістом положень ст.102 Податкового кодексу України строк давності складає 1095 днів для нарахування та/або стягнення грошових зобов`язань, що обраховується, зокрема, з дати настання граничного строку сплати вказаних грошових зобов`язань.

Відповідно до п. 102.4 ст.102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п. 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Сума штрафу у загальному розмірі 413261,50 грн набула статусу податкового боргу з 26.08.2015 та не була погашеною протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, тобто до 26.08.2018.

Отже, стягнення податкового боргу за межами 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу є протиправним.

За таких обставин, під час формування податкової вимоги, що є правовою передумовою, передбаченою ст.95 Податкового кодексу України для вжиття заходів щодо стягнення податкового боргу, контролюючим органом безпідставно до структури податкового боргу включена сума штрафу у загальному розмірі 413261,50 грн, що є «безнадійним» податковим боргом.

Відповідач, заперечуючи доводи позивача у вищевказаній частині зазначає, що всі суми, які увійшли до спірної податкової вимоги, включені в межах строку давності, передбачених нормами діючого законодавства. При цьому, Харківське управління ОВПП ДФС посилається на положення ст.264 ЦК України щодо переривання строків давності та вказує на те, що рішення про визнання такої заборгованості безнадійною не приймалося, а отже, відсутні правові підстави вважати, що вказана сума податкового боргу неправомірно включена у податкову вимогу №73-50 від 18.02.2019.

З даного приводу суд зазначає, що спеціальною нормою, що врегульовує строки давності та їх застосування у спірних правовідносинах є ст.102 Податкового кодексу України.

Сплив строку давності, встановленого ст. 102 Податкового кодексу України щодо стягнення податкового боргу зі сплати суми штрафу, визначеного у податкових повідомленнях - рішеннях ДПІ у м.Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області від 22 січня 2015 року № та № у загальному у розмірі 413261,50 грн, є підставою для прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу.

У п.101.5 ст.101 Податкового кодексу України вказано, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577 затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок № 577), у пункті 2.1 якого визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України (підпункт 3 пункту 2.1 Порядку №577).

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку №577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться без участі платника податків.

За таких обставин, неприйняття відповідачем рішення про списання безнадійного податкового боргу, не свідчить про правомірність дій контролюючого органу по включенню суми боргу до податкової вимоги поза межами 1095 днів з дати виникнення податкового боргу.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем, всупереч положенням ст. 101, 102 Податкового кодексу України,до податкової вимоги, сформованої станом на 17.02.2019, включено суму податкового боргу з податку на прибуток у загальному розмірі 413261,50 грн, у зв`язку з чим позовна вимога у вказаній частині підлягає задоволенню.

Відмовляючи в частині позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування оскаржуваної вимоги в частині визначення суми податкового боргу з податку на прибуток у розмірі 6588,23 грн, суд своє рішення обґрунтовує наступним.

Так, вказана сума пені була нарахована позивачу у зв`язку з тим, що ним у період з 03.01.2019 по 15.01.2013 був погашений податковий борг з авансових внесків з податку на прибуток за вересень 2015 року у розмірі 7605,19 грн.

Граничний строк сплати вказаного боргу 30.09.2015, тобто прострочка сплати грошових зобов`язань склала від 1190 до 1202 днів.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги у даній частині зазначає, що вказана пеня була нарахована поза межами строку давності 1095 днів, визначеного ст.102 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у зв`язку з чим просить задовольнити позов у даній частині.

Суд вважає вказану вимогу необґрунтованою, у зв`язку з наступним.

Так, п.111.1, 111.2 ст.111 ПК України визначено, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Пеня є сумою коштів у вигляді відсотків, що нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (п.п.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України).

Отже, ПК України визначає пеню, як різновид фінансової відповідальності, відокремлюючи її від штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Так само пеня не відноситься до грошових зобов`язань платника. По суті, пеня є певним способом забезпечення погашення податкового боргу.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання платником обов`язку зі своєчасної сплати податкового зобов`язання.

Суд звертає увагу, що Податковий кодекс України не визначає окремо строки давності для нарахування пені.

Проте, ПК України визначено, як строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій, так і для самостійного визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань.

Строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) визначає ст.114. ПК України.

Так, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Тобто, ст. 102 ПК України не містить посилань на те, що граничні строки, які визначені у ній, можуть засовуватись відповідачем при нарахуванні пені.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, відповідно до ст.19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Тобто відповідач, на момент прийняття вищезазначеної частини оскаржуваної вимоги, не мав жодних підстав застосувати строки, визначені ст.102 ПК України при включенні до оскаржуваної вимоги пені у розмірі 6588,23 грн.

Більш того, суд зазначає, що тривале зволікання позивача щодо сплати грошового зобов`язання не стимулювало б позивача до сплати грошового зобов`язання, а навпаки, у разі поширення на спірні правовідносини ст.102 ПК України, звільняло б позивача від відповідальності у вигляді сплати пені.

Стосовно доводів відповідача, що на підставі вищезазначених судових рішень у картці платника податків позивача проведено скасування нарахованих зобов`язань та пені, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову, суд зазначає, що як встановлено у судовому засіданні, відповідно до пояснень наданих представником Головного управління ДПС у Сумській області, оскаржувана вимога на час розгляду даної справи відповідно до ст.60 ПК України не є відкликаною та є чинною.

У відповідності до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 грн, відповідно до квитанції №472 від 08.04.2020, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає стягненню 19196,55 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Офісу великих платників податків ДПС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги в частині задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Офісу великих платників ДФС від 18.02.2019 №73-50 в частині визначення суми податкового боргу з податку на прибуток у загальному розмірі 9084058,31 грн., в тому числі: штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 413261,50 грн., пеня - 8670796,81 грн.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (вул. Горького, 58, м. Суми, Сумська область, 40004, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11Г, м. Київ, 04119, ) суму судового збору в розмірі 19196,55 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складений та підписаний 22 червня 2020 року.

Суддя С.М. Глазько