Справа № 360/1963/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1963/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Луганській області (далі також позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі також відповідач), в якій просить стягнути з відповідача кошти за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб у загальній сумі 12240,28 грн. (дванадцять тисяч двісті сорок грн. 28 коп.), на користь місцевого бюджету за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок ІІА0012071, код платежу 18050400, отримувач: УДКСУ у м. Рубіжному Луганської області/18050400, ОКПО 37904431, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що позивач перебуває за основним місцем обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Рубіжанське управління, ДПІ у м. Рубіжне, як платник; податків з 19.09.2016 на спрощеній системі оподаткування, 2 група.

В той час, платником податків не виконувалися обов`язки щодо сплатні податкового зобов`язання з єдиного податку, в наслідок чого виникла заборгованість з єдиного податку на загальну суму 12240,28 грн., в тому числі: недоїмки в розмірі - 11767,06 грн., пені- 473,22 грн. Зазначена сума боргу складається із нарахувань: за грудень 2017 року на суму 328,06 грн., за січень 2018 року на суму 744,60 грн.; за лютий 2018 року на суму 744,60 грн.; за березень 2018 року на суму 744,60 грн.; за квітень 2018 року на суму 744,60 грн., за травень 2018 року на суму 744,60 грн.; за червень 2018 року на суму 744,60 грн.; за липень 2018 року на суму 744,60 грн.; за серпень 2018 року на суму 744,60 грн.; за вересень 2018 року на суму 744,60 грн.; за жовтень 2018 року на суму 744,60 грн.; за листопад 2018 року на суму 744,60 грн.; за грудень 2018 року на суму 744,60 грн.; за січень 2019 року на суму 834,60 грн.; за лютий 2019 року на суму 834,60 грн.; за березень 2019 року на суму 834,60 грн., які нараховані на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 20.09.2016 року та пені на суму - 473,22 грн.

Враховуючи те, що заходи з погашення податкового боргу, які були здійснені податковим органам не дали позитивного результату, борг добровільно платником податків не сплачено, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 20.05.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

На адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 41). Разом з тим, процесуальні документи направлялися відповідачу за адресою, яка зазначена у позовній заяві та міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19).

Згідно із частиною одинадцятою статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд дійшов такого.

Судом установлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець Виконавчим комітетом Рубіжанської міської ради Луганської області 19.06.2016 (а. с. 19).

20.09.2019 ФОП ОСОБА_1 подано до Рубіжанської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області заяву про застосування до нього з 01.10.2016 спрощеної системи оподаткування (друга група) (а. с. 13).

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2018 складала - 3723 грн.

Отже, щомісячні зобов`язання з єдиного податку у 2018 році повинні були складати: 3723,00 х 20% = 744,60 грн.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2019 складала - 4 173 грн.

Отже, щомісячні зобов`язання з єдиного податку у 2019 році повинні були складати: 4173,00 х 20% = 834,60 грн.

Головним управлінням ДФС у Луганській області з метою погашення податкового боргу, відповідно до ст. 59 ПКУ, було надіслано на адресу Відповідача податкову вимогу від 15.03.2019 форми «Ф» № 4131-51 (а.с. 6), яка була повернута «за закінчення терміну зберігання» (а.с. 6 зв.).

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем станом на 04.06.2020 обліковується заборгованість з єдиного податку фізичної особи-підприємця на суму 12240,28 грн. (а.с. 30).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пункту 122.1 статті 122 Податкового кодексу України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначені джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків.

Пунктом 20.1.34 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи, окрім іншого, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначені в главі 1 розділу 14 Податкового кодексу України.

Згідно пунктів 291.2. та 291.3. статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

За приписами пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку. Згідно з підпунктом 2 цього пункту до другої групи належать фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до положень пунктів 293.1, 293.2 статті 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму;

2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з вимогами пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

У відповідача виникла заборгованість з єдиного податку другої групи в сумі 12240,28 грн, що відображується в інтегрованій картці платника єдиного податку станом на 04.06.2020, довідкою про наявність податкового боргу та розрахунком суми податкового боргу (а. с. 7,8, 26-30).

Відповідно до пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Оскільки податкова вимога 15.03.2019 № 4131-51 є чинною (доказів про скасування або відкликання податкової вимоги суду не надано), суд дійшов висновку, що контролюючим органом при зверненні до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 ПКУ.

Згідно із пунктом 41.1 статті 41 ПКУ контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 ПКУ).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПКУ контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Враховуючи, що відповідачем за час розгляду даної справи податковий борг з єдиного податку у розмірі 12240,28 грн не сплачений, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

За приписами статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області (, 93401, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, буд. 72) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення податкової заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 кошти за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб у загальній сумі 12240,28 грн. на користь місцевого бюджету за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок UА0012071, код платежу 18050400, отримувач: УДКСУ у м. Рубіжному Луганської області/18050400, ОКПО 37904431, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Тихонов