Справа № 200/4825/20-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 р. Справа№200/4825/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 07 квітня 2020 року він особисто звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, але у зв`язку із карантином додав відсутні документи шляхом звернення на портал електронних послуг Пенсійного фонду 22 квітня 2020 року.

Проте відповідач своїм рішенням від 24 квітня 2020 року відмовив в призначені пенсії з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу роботи. Загальний пільговий стаж позивача, за розрахунком відповідача, склав 24 роки, 1 місяць, і 7 днів, що менш 25 років стажу роботи за Списком № 1 необхідних для призначення пенсії за 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Спірними є питання не зарахування до стажу періоду роботи позивача на підприємствах, які знаходяться на тимчасово непідконтрольній території України, в зв`язку з не прийняттям виданих довідок.

Не погодившись із вказаним рішенням позивач зазначив, що основний документ на підтвердження стажу роботи, в тому числі і пільгового, є трудова книжка. Окрім того, на підтвердження особливого характеру та умов праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах позивачем надані довідки, які можуть бути прийняті на підставі сформованого практикою Європейського суду так званого «намібійського винятку».

Отже, неможливість проведення перевірки не є підставою для відмови у зарахуванні стажу роботи. Таким чином, на момент звернення позивач мав право на призначення пенсії, на підставі чого просив:

визнати протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії за пунктом 1.1 «а» Розділу І Списку №1, затвердженого Постановою КМУ від 16.01.2003 р. № 36, наступних періодів роботи за професіями:

з 17.05.1999 року за професією учня машиніста підземних установок підземного, дільниці підземних робіт № 2 ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК»;

з 29.07.1999 року за професією машиніста підземних установок 3 розряду підземного дільниці підземних робіт № 2 ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК»;

з 18.01.2000 року за професією учня гірничого робітника по ремонту гірничих виробок підземного дільниці підземних робіт № 2 ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК»;

з 17.03.2001 року по 31.05.2001 року за професією гірничого робітника по ремонту гірничих виробок 3 розряду підземного дільниці підземних робіт № 2 ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК»;

з 01.06.2001 року по 31.08.2004 року за професією прохідника підземного дільниці підземних робіт № 2 ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК»;

з 13.09.2004 року по 02.06.2005 року за професією гірничого очисного забою 5 розряду із повним робочим днем у шахті дільниці № 4 ВП «Шахта імені С.М. Кірова ДП «Макіїввугілля»;

з 03.06.2005 року по 05.06.2005 року за професією учня гірничого очисного забою із повним робочим днем у шахті дільниці № 4 ВП «Шахта імені С.М. Кірова ДП «Макіїввугілля»;

з 06.06.2005 року по 08.09.2005 року за професією гірничого очисного забою 3 розряду із повним робочим днем у шахті дільниці № 4 ВП «Шахта імені С.М. Кірова ДП «Макіїввугілля».

скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24 квітня 2020 року про відмову в призначенні пенсії згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заву від 07.04.2020 року про призначення пенсії за віком згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

Ухвалою від 19 травня 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач підтвердив викладені позивачем обставини звернення з заявою про призначення пенсії. Відмову у задоволенні заяви відповідач обґрунтував неможливістю перевірки наданих довідок про підтвердження пільгового стажу, в зв`язку з находженням підприємств, що її видало, на непідконтрольній українській владі території. Окрім того, в персоніфікованій відомості про застраховану особу відсутні відомості про спеціальний стаж роботи позивача за період з 01.06.2005 року по 08.09.2005 року.

З огляду на зазначене, керуючись положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області просило відмовити у задоволенні позовних вимог.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується записом у Єдиному державному демографічному реєстрі за № 851 (а.с.10).

Відповідно до довідки внутрішньо переміщеної особи від 08.12.2014 року № 1460-4046 фактичним місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24.04.2020 року (а.с.17-20) ОСОБА_1 30.03.2020 року та 07.04.2020 року звернувся із заявою про призначення пенсії згідно з частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пакетом документів.

Для розрахунку стажу не бралися до уваги документи, видані на непідконтрольній українській владі території, у зв`язку з тим, що вони видані з порушенням чинного законодавства та достовірність їх видачі неможливо перевірити.

Встановлено, що заявник має загальний стаж роботи 28 років, 1 місяць, 13 днів. Стаж роботи па підземних провідних професіях склав 16 років, 10 місяців, 28 днів. Стаж роботи за Списком № 1 склав 2 роки, 7 місяців, 24 дні. Стаж роботи на інших підземних професіях склав 1 рік, 1 день. Загальний пільговий стаж склав 24 роки 1 місяць 17 днів.

До пільгового стажу відповідно даних персоніфікованого обліку зараховано періоди трудової діяльності:

з 17.05.1999 року по 31.12.2001 року та з 01.01.2002 року по 09.01.2002 року на шахті «Трудівська» зараховано за Списком №1;

з 10.01.2002 року по 31.08.2004 року на шахті «Трудівська» зараховано до провідних підземних професій;

з 13.09.2004 року по 31.12.2004 року па шахті «ім. Кірова» зараховано до провідних підземних професій;

з 01.01.2005 року по 31.05.2005 року на шахті «ім. Кірова» зараховано до інших підземних професій;

з 19.09.2005 року по 19.04.2006 року на шахті «ім. М.С.Сургая» зараховано до інших підземних професій;

з 20.04.2006 року по 31.03.2015 року, з 03.04.2015 року по 06.06.2016 року та з 14.06.2016 року по 14.04.2020 року зараховано до провідних підземних професій за роботу на шахті «ім. М.С.Сургая».

До пільгового стажу не зараховано період з 01.06.2005 року по 08.09.2005 року на шахті «ім. Кірова» в зв`язку з відсутністю даних про спеціальний стаж у відомостях персоніфікованого обліку.

Таким чином заявнику відмовлено в призначені пенсії в зв`язку з відсутністю 25 років стажу роботи за Списком № 1 необхідних для призначення пенсії.

На підтвердження своїх доводів позивачем надана трудова книжка серії НОМЕР_2 (а.с.13-16), яка містить наступні записи про роботу:

на Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Трудівська» (після реорганізації Відособлений підрозділ «Шахтоуправління Трудівське»):

з 17.05.1999 року учнем машиніста підземних установок підземного з повним робочим днем в шахті;

з 29.07.1999 року машиністом підземних установок 3 розряду підземного дільниці підземних робіт № 2 з повним робочим днем в шахті;

з 18.01.2000 року учнем гірничого робітника по ремонту гірничих виробок підземного дільниці підземних робіт № 2 з повним робочим днем в шахті;

з 17.03.2001 року по 31.05.2001 року гірничим робітником по ремонту гірничих виробок 3 розряду підземного дільниці підземних робіт № 2 з повним робочим днем в шахті;

з 01.06.2001 року по 31.08.2004 року прохідником підземним дільниці підземних робіт № 2 з повним робочим днем в шахті;

на Відособленому підрозділі «Шахтоуправління імені С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля» (після реорганізації Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління імені С.М. Кірова» ДП ДВКК та Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління імені С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля»):

з 13.09.2004 року по 02.06.2005 року гірником очисного забою 5 розряду із повним робочим днем у шахті дільниці № 4

з 03.06.2005 року по 05.06.2005 року учнем гірничого очисного забою із повним робочим днем у шахті дільниці №;

з 06.06.2005 року по 08.09.2005 року гірником очисного забою 3 розряду із повним робочим днем у шахті дільниці № 4;

на Відокремленому підрозділі «Південнодонбаська» (після перейменування ДП «Шахта «ім.М.С.Сургая») з 19.09.2005 року гірником підземним з повним робочим днем в шахті.

Всі записи в трудовій книжці містять відповідні посилання на номери наказів, печатки підприємств та підписи відповідальних осіб.

На підтвердження пільгового характеру роботи позивачем надано довідки № 573 від 22.07.2019 року з «Шахти ім. С.М. Кірова» та довідка з ВП «Шахта імені Челюскінців», в котрих викладені всі необхідні відомості щодо характеру роботи позивача, в тому числі код класифікації професії за діючим Списком № 1 (а.с.23, 24).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з урахуванням наданих суду доказів, суд зазначає про таке.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що абзацом першим частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до приписів частини 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до пунктів 1.6, 1.7 якого, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 3 статті 44 Закону № 1058- ІV, статтею 101 Закону № 1788-XII та пункту 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 - закріплено право органів Пенсійного фонду вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, вимагати дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Таким чином, надані позивачем суду документи, а саме копія трудової книжки, довідки про пільговий характер роботи, містять відомості про роботу позивача на пільгових умовах, що дає право на пенсію незалежно від віку, якщо він був зайнятий на зазначених роботах не менше 25 років.

Суд зазначає, що положенням частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Разом з цим, не проведення такої перевірки підприємства, яким видано довідки, не може бути підставою для відмови особі в зарахуванні відповідного стажу.

Щодо неможливості перевірки факту роботи на підприємстві через те, що воно знаходиться на непідконтрольній українській владі території, суд також зазначає, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані, так звані, «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, через неможливість перевірки достовірності довідок про підтвердження пільгового стажу, у зв`язку із знаходженням установи, що її видала, на непідконтрольній українській владі території.

Не зарахування періоду роботи до пільгового стажу з посиланням на відсутність у державному реєстрі застрахованих осіб відомостей про спеціальний стаж суперечать вимогам Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 року № 10-1, яке відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб (п. 1 Порядку).

Вказаний Порядок такого поняття як «спеціальний стаж» не містить, тому посилання відповідача на необхідність наявності в реєстрі застрахованих осіб відомостей про спеціальний стаж не ґрунтується на вимогах законодавства.

При цьому суд зауважує, що оскарженим рішенням відповідача не зараховані до пільгового трудового стажу позивача такі періоди роботи:

з 01.01.2005 року по 31.05.2005 року на шахті «ім. Кірова»;

з 19.09.2005 року по 19.04.2006 року на шахті «ім. М.С.Сургая»;

з 01.06.2005 року по 08.09.2005 року на шахті «ім. Кірова».

З урахуванням вищенаведених висновків доводи позивача щодо неналежного виконання обов`язків відповідачем щодо розгляду наданих документів при призначені пенсії знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а зазначені спірні періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового трудового стажу.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., наведена сума відповідно до положень статті 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, буд. 17, ) про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24 квітня 2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначенні пенсії з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача, в тому числі,

з 01.01.2005 року по 31.05.2005 року на шахті «ім. Кірова»;

з 19.09.2005 року по 19.04.2006 року на шахті «ім. М.С.Сургая»;

з 01.06.2005 року по 08.09.2005 року на шахті «ім. Кірова».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, буд. 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов