Справа № 536/730/19
Суддя: Колотієвський О. О.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/730/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого - судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Пасєчніковій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора поліції 4 роти БПП № 1 в м.Бориспіль УПП в Київській області ДПП - Пономаренко Сергія Васильовича - про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 05 травня 2019 року інспектором 1 бат. 4 роти БПП у м.Бориспіль УПП Київської області сержантом поліції Пономаренко Сергієм Васильовичем винесено постанову у справі про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1127620 відповідно до якої, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КУпАП. а саме за те, що він, 05 травня 2019 року о 22:53:33 год. На а/д Київ - Харків 78 км М-03 Київська область Баришівський р-н, керував транспортним засобом Mercedes-Benz 32130DI-PE, д.н.з. НОМЕР_1 , керував ТЗ з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушено п. 31.4.3 (в) ПДР України - Керував ТЗ з несправними зовн.світ.приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближн.світла, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 680 грн.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, 05.05.2019 року він дійсно керував вказаним вище транспортним засобом в по а/д Київ - Харків. Приблизно о 23 год. 00 хв. був зупинений Відповідачем з тих підстав, що керований транспортний засіб має технічну несправність не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Разом з тим, він пояснив Відповідачу, що розпочав рух безпосередньо виконав вимоги правил дорожнього руху та переконався, що всі прилади, в т. ч., освітлювальні в працюючому стані, а також, зазначив, що лампа на транспортному засобі вийшла з ладу під час руху. Крім того, зазначив, що протягом такого проміжку часу та відстані, яку подолав до моменту зупинки він їхав по дорозі яка має ями, ухаби, та за належного функціонування штучного освітлення проїжджої частини на даному відрізку шляху, в ході руху транспортного засобу неможливо встановити наявність зазначеної вище несправності.

Наполягав, що з урахуванням вказаних обставин в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки перед виїздом перевірив та забезпечив технічно справний стан автомобіля, чим виконав вимоги ПДР, технічна несправність сталась під час руху, а за таких обставин законодавство не містить порядку виявлення таких несправностей, у зв`язку з інтенсивністю штучного освітлення проїзної частини об`єктивно не мав можливості (тобто не міг) встановити вказану несправність після початку руху, що в свою чергу доводить відсутність його вини у вчиненні будь-якого адміністративного правопорушення.

Так, під час спілкування з Відповідачем після зупинки його Т/3 він зауважив, що може відповідно п 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів і 9.11 цих Правил.

В присутності Відповідача він поміняв лампочку з правої фари на ліву фару, але Відповідача його дії не задовольнили, відповідач, з його документами розвернувся та пішов до Посту Поліції де він був зупинений, а через деякий час приніс спірну постанову та надав для підпису.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

- скасувати постанову серії ЕАВ № 1127620 від 05.05.2019 року про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі про накладення адміністративного стягнення.

01 серпня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просили відмовити у задоволені позову з підстав викладених у постанові.

Позивач в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 05 травня 2019 року інспектором 1 бат. 4 роти БПП у м.Бориспіль УПП Київської області сержантом поліції Пономаренко Сергієм Васильовичем винесено постанову у справі про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1127620 відповідно до якої, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КУпАП. а саме за те, що він, 05 травня 2019 року о 22:53:33 год. На а/д Київ - Харків 78 км М-03 Київська область Баришівський р-н, керував транспортним засобом Mercedes-Benz 32130DI-PE, д.н.з. НОМЕР_1 , керував ТЗ з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушено п. 31.4.3 (в) ПДР України - Керував ТЗ з несправними зовн.світ.приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближн.світла, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 680 грн.

Позивач не погоджуючись з таким висновком пояснював, що він розпочав рух безпосередньо після того, як виконав вимоги правил дорожнього руху та переконався, що всі прилади, в т. ч., освітлювальні в працюючому стані, а також, зазначив, що лампа на транспортному засобі вийшла з ладу під час руху. Крім того, зазначив, що протягом такого проміжку часу та відстані, яку подолав до моменту зупинки він їхав по дорозі яка має ями, ухаби, та за належного функціонування штучного освітлення проїжджої частини на даному відрізку шляху, в ході руху транспортного засобу неможливо встановити наявність зазначеної вище несправності.

Досліджуючи відеозапис наданий працівником поліції, судом встановлено наступне:

По-перше, покази позивача викладені в позовній заяві і надані працівникам поліції на місці зупинки т/з розрізняються між собою. Так, в поясненнях працівникам поліції він зокрема зазначав те, що він може їхати далі на підставі п 31.5 ПДР України, тобто у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів і 9.11 цих Правил.

Також повідомляв що доїде додому, купить лампи для заміни та здійснить її заміну - з цього вбачається, що усунути на місці зупинці т/з технічну не справність позивач не мав змоги.

По-друге, в поясненнях до позову позивач вказував, що замінив лампу з лівої фари на праву та усунув технічну несправність, але працівники незважаючи на це склали постанову за вказане правопорушення. Такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

По-третє, як вбачається з відеозапису та пояснень до постанови, позивач зазначав в останніх, що був зупинений працівниками поліції, які не дали йому змоги переставити лампочки. Суд також зазначає, що такі твердження не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З викладеного вбачається, що позивач всіляко здійснює спроби щодо уникнення покарання шляхом неодноразової зміни своїх показів.

Також позивач вказував, що протягом такого проміжку часу та відстані, яку подолав до моменту зупинки він їхав по дорозі яка має ями, ухаби, та за належного функціонування штучного освітлення проїжджої частини на даному відрізку шляху, в ході руху транспортного засобу неможливо встановити наявність зазначеної вище несправності.

Відповідно до п.2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Суд з урахуванням викладеного критично ставиться до таких показів, оскільки позивач сам вказує на те, що подолав значну відстань, але за весь цей час він не міг виявити технічну несправність, начебто через належне освітлення дороги, що не може відповідати дійсності.

Не зважаючи на це, позивач невірно тлумачить ПДР України, а саме він вказує, що відповідно до п 31.5 ПДР України, тобто у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів і 9.11 цих Правил.

Так, дійсно, за деяких технічних несправностей може застосовуватися п.31.5 ПДР України. В той час п.31.6 передбачено виключення з цього правила, а саме: забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Тобто в даній справі рух з такими несправностями заборонений зовсім.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення діяв у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, та надав доказів правомірності свого рішення.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.121 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, «Правилами дорожнього руху України», -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора поліції 4 роти БПП № 1 в м.Бориспіль УПП в Київській області ДПП - Пономаренко Сергія Васильовича - про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський