Справа № 347/683/20
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2020 р. справа №347/683/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Скільського І.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гевак Л.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Йоника І.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бабинська сільська рада Косівського району Івано-Франківської області про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №37900807 від 27.03.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Косівського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Косівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бабинська сільська рада Косівського району Івано-Франківської області про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №37900807 від 27.03.2020 щодо примусового виконання виконавчого листа №347/337/13-а.

Ухвалою Косівського районного суду від 13.04.2020 матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 передано за підсудністю на розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду (а.с.16).

Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 дана позовна заява була залишена без руху, а позивачу наданий десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.21-23).

Ухвалою суду від 09.06.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби (а.с.34-35).

Ухвалою суду від 09.06.2020 клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судових рішень Косівського районного суду Івано-Франківської області від 25.02.2009 року в справі №2-А-44 та в справі №2-А-481 від 06.08.2010, повернуто заявнику без розгляду (а.с.31-33).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №37900807 від 27.03.2020 щодо примусового виконання виконавчого листа №347/337/13-а виданого Косівським районним судом Івано-Франківської області 15.04.2013, оскільки рішення суду з 2013 року, на підставі якого видано вказаний виконавчий документ, фактично не виконано.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що прийняте сільським головою с. Бабин розпорядження від 27.02.2020 року №3 про встановлення санітарної зони є формальним, так як до повноважень сільського голови не віднесено питання щодо встановлення санітарних зон, а віднесено виключно до компетенції сільської ради. Окрім цього винесене розпорядження немає жодної юридичної сили, оскільки незважаючи на заборону проведення поховань в межах визначеної санітарної зони, згідно рішень Косівського районного суду, поховання людей проводяться з 2009 року по даний час. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив з мотивів, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.43-45). Вказав, що Косівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 03.03.2020 отримано розпорядження сільського голови №3 від 27.02.2020 року про відновлення санітарно-захисної зони та заборону проведення поховань, що підтверджує виконання рішення суду, а тому 27.03.2020 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №37900807 щодо примусового виконання виконавчого листа №347/337/13-а. Зазначив, що оскільки Бабинська сільська рада не була відповідачем у справі №347/337/13-а, то законних підстав вчиняти будь-які дії щодо останньої немає. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, правом подання пояснень не скористався.

Частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, відповідно до вимог статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, дослідивши докази і письмові пояснення в заявах по суті справи, заслухавши пояснення позивача, та представника відповідача, встановив наступне.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26.03.2013 в справі №347/337/13-а визнано нечинним та скасовано розпорядження виконавчого комітету Бабинської сільської ради від 29.02.2012 № 5 щодо встановлення санітарно-захисної зони між господарством ОСОБА_1 та сільським кладовищем.

Визнано бездіяльність сільського голови Самокіщука Василя Васильовича щодо зміни санітарно-захисної зони та в частині заборони проведення поховань поза межами відведеної території для сільського кладовища - нечинними.

Зобов`язано Бабинську сільську раду та сільського голову с.Бабин відновити санітарно-захисну зону в її межах, що існувала станом на 2009 рік, заборонити проводити поховання в межах санітарної зони, що існувала станом на 2009 рік відповідно до схеми додатку №1 розпорядження сільського голови № 16 від 17.07.2009 року, тобто в межах земельної ділянки площею 0,5809 га., яка належить церковній громаді с. Бабин Косівського району Івано-Франківської області (а.с.55-56).

На виконання вказаної постанови судом видано виконавчий лист №347/337/13-а від 15.04.2013, на підставі якого Косівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження №37900807.

27.03.2020 відповідачем винесено оскаржену постанову про закінчення виконавчого провадження №37900807, оскільки згідно розпорядження сільського голови с. Бабин від 27.02.2020 рішення суду у справі №347/337/13-а виконано (а.с.3).

Так, відповідно до розпорядження №3 від 27.02.2020 сільським головою Бабинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області Гелетюком В . В. , визначено відновити санітарно-захисну зону в її межах, що існувала станом на 2009 рік та заборонити проводити поховання в межах санітарної зони, що існувала станом на 2009 рік відповідно до схеми додатку № 1 розпорядження сільського голови № 16 від 17.07.2009 року, тобто в межах земельної ділянки площею 0,5809 га., яка належить церковній громаді с. Бабин Косівського району Івано-Франківської області (а.с.4).

Згідно наявного в матеріалах адміністративної справи розпорядження №16 від 17.07.2009 року санітарну зону встановлено між сільським кладовищем та господарством жителя с. Бабин куток Центр ОСОБА_1 по межі сільського кладовища (Схема в додатку №1) (а.с. 5 та а.с. 9).

Вважаючи, що третьою особою рішення суду, фактично не виконано, позивач з метою захисту своїх порушених прав звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами з приводу виконання судового рішення, регулюються в першу чергу Законом України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент їх виникнення.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 за №1403-VІІІ (далі по тексту також - Закон №1403-VІІІ), завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною 1 статті 18 вищевказаного Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом на виконання вимоги державного виконавця від 11.02.2020 №9501/12.6-26/01 щодо виконання виконавчого листа №347/337/13-а від 15.04.2013 року, сільським головою Бабинської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області Гелетюком В.В., прийнято розпорядження №3 від 27.02.2020, яким визначено відновити санітарно-захисну зону в її межах, що існувала станом на 2009 рік та заборонити проводити поховання в межах санітарної зони, що існувала станом на 2009 рік.

У зв`язку з прийняттям даного розпорядження державним виконавцем винесено оскаржену постанову про закінчення виконавчого провадження №37900807, оскільки рішення суду згідно з виконавчим документом фактично виконано в повному обсязі.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Згідно статті 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу» для розміщення місця поховання рішенням уповноваженого органу в установленому законом порядку відповідному спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування надається земельна ділянка.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують планування та впорядкування території місць поховання згідно з генеральними планами забудови відповідних населених пунктів та іншої містобудівної документації з дотриманням обов`язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних вимог.

Рішенням виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у місцях поховання можуть бути відведені сектори для почесних поховань, поховання померлих (загиблих) військовослужбовців (сектори військових поховань), а також сектори для поховання померлих за національною чи релігійною ознакою.

Орган місцевого самоврядування може прийняти рішення про часткове або повне припинення поховання померлих (закриття) кладовища в разі, якщо на території кладовища немає вільних місць для облаштування нових могил (колумбарних ніш), а поховання померлих можливе лише на місцях родинного поховання або шляхом підпоховання в могилах за згодою користувачів місць поховання відповідно до статті 25 цього Закону.

З аналізу вказаних норм слідує, що питання розміщення місця поховання, віднесення земельної ділянки для поховань, часткове або повне припинення поховання померлих, (закриття) кладовища вирішуються виключно у формі рішень відповідного органу місцевого самоврядування чи його виконавчого органу.

Так, відповідно до резолютивною частини рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26.03.2013 року у справі №347/337/13-а постановлено, зокрема, зобов`язати Бабинську сільську раду та сільського голову с.Бабин відновити санітарно-захисну зону в її межах, що існувала станом на 2009 рік, заборонити проводити поховання в межах санітарної зони, що існувала станом на 2009 рік відповідно до схеми додатку № 1 розпорядження сільського голови № 16 від 17.07.2009 року, тобто в межах земельної ділянки площею 0,5809 га., яка належить церковній громаді с. Бабин Косівського району Івано-Франківської області.

Таким чином даним рішенням зобов`язано як Бабинську сільську раду так і сільського голову с.Бабин вчинити певні дії.

Проте жодних доказів, які б свідчили про вчинення дій чи прийняття рішень саме Бабинською сільською радою щодо виконання вказаного судового рішення, не подано, а відповідачем не перевірено належне виконання судового рішення, тобто прийняття, відповідно до норм чинного законодавства, органом місцевого самоврядування рішення.

Посилання відповідача на те, що Бабинська сільська рада не була відповідачем у справі, а отже не може бути боржником у виконавчому провадженні, є безпідставними, оскільки рішенням суду у справі №347/337/13-а зобов`язано як Бабинську сільську раду так і сільського голову с.Бабин вчинити певні дії, а відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Окрім цього суд зазначає, що стороною у справі №347/337/13-а був виконавчий органи даної сільської ради, а відповідачем жодним чином не обґрунтовано неможливість виконання вказаного рішення суду в частині зобов`язання Бабинської сільської ради вчинити дії по виконанню рішення Косівського районного суду у вказаній справі.

Тому прийняття сільським головою с. Бабин виключно вищевказаного розпорядження не може слугувати підставою для закриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене оскаржувана постанова винесена відповідачем передчасно, оскільки рішення суду в повному обсязі фактично виконано не було, а відтак постанова про закінчення виконавчого провадження №37900807 від 27.03.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений, згідно квитанції АТ «Ощадбанк» за № 17.19040/211866596 від 08.04.2020, судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 даної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, в матеріалах адміністративної справи наявні долучені представником позивача ордер про надання правової допомоги серії ІФ №050475 від 06.04.2020, довідка про обсяг виконаних робіт від 06.04.2020 всього на суму 2800 грн., та квитанція до прибуткового касового ордеру №8 про прийняття адвокатом від ОСОБА_1 , гонорару в розмірі 2 800 грн.

Таким чином до стягнення також підлягають понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 800 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись статтями 139, 241-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Косівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про закінчення виконавчого провадження №37900807 від 27.03.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Косівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп., та 2 800 (дві тисячі вісімсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , с. Бабин Косівський район Івано-Франківська область, 78651;

відповідач: Косівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), , вул. Незалежності, 85, м. Косів, Івано-Франківська область, 78600;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Бабинська сільська рада Косівського району Івано-Франківської області, , с. Бабин, кут Центр, Косівський район Івано-Франківська область, 78651.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.