Справа № 200/4881/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 р. Справа№200/4881/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до відповідача з заявою, щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу із шкідливими і важкими умовами праці відповідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач претендує на зарахування до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи:

з 03.02.1986 по 31.05.2005 працював в Будівельно-монтажному поїзді № 365 м. Ясинувата в якості електрогазозварника;

з 01.06.2005 по 23.11.2011 працював в Донецькому Будівельно-монтажному експлуатаційному управлінні «Державного підприємства «Донецька залізниця» в якості електрогазозварника, машиніста залізничного водопостачання;

з 24.11.2011 по 23.05.2016 працював в Управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» в якості електрогазозварника;

з 24.05.2016 по 31.05.2016 працював в ПАТ «Українська залізниця» Регіональній філії «Донецька залізниця» СП «Авдіївський завод ЗБК та БД» в якості зварника арматурних сіток і каркасів;

з 01.06.2016 по теперішній час працює в філії «Центр будівельно- монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» виробничого підрозділу «Маріупольське територіальне управління» в якості електрогазозварника.

На свою заяву ОСОБА_1 отримав рішення № 57 від 27 квітня 2020р. про відмову в призначенні пенсії. Відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що;

1. період роботи з 03.02.1986 по 31.12.1999 не зараховано до пільгового стажу роботи за списком №2, оскільки, позивачем не надано уточнюючої довідки про період роботи в Будівельно-монтажному поїзді № 365 м. Ясинувата в якості електрогазозварника, та територія м. Ясинувата не підконтрольне українській владі та є окупованою територією, тобто відповідач не може виконати зустрічної перевірки;

2. період роботи з 01.01.2001 року по 31.05.2005 року, з 01.10.2010 року по 31.03.2020 року зараховано до пільгового стажу роботи за списком №2 у зв`язку із відсутністю інформації про «СПЕЦСТАЖ» за даними реєстру зарахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

З підстав того, що Державою не було забезпечено належного зберігання та своєчасного вивезення архівного відділу адміністрації міста Ясинувата, що спричинило залишення на непідконтрольній території збройним силам України архівного відділу та враховуючи той факт, що незбереження з вини відповідних посадових осіб документальних матеріалів щодо роботи позивача в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці не може бути підставою щодо порушення пенсійних прав позивача.

Просить суд:

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку та вчинити певні дії для призначення та нарахування пенсії за віком на пільгових умовах, урахувавши періоди роботи за списком №2, а саме:

- період роботи з 03.02.1986 року по 31.12.1999 року в Будівельно-монтажному поїзді № 365 м. Ясинувата в якості електрогазозварника;

- період роботи з 01.01.2001 року по 31.05.2005 року в Будівельно-монтажному поїзді № 365 м. Ясинувата в якості електрогазозварника;

- період роботи з 01.10.2010 року по 31.03.2020 року в Донецькому Будівельно- монтажному експлуатаційному управлінні «Державного підприємства «Донецька залізниця» в якості електрогазозварника, машиніста залізничного водопостачання, в Управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» в якості електрогазозварника, в ПАТ «Українська залізниця» Регіональній філії «Донецька залізниця» СП «Авдіївський завод ЗБК та БД» в якості зварника арматурних сіток і каркасів, в філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» виробничого підрозділу «Маріупольське територіальне управління» в якості електрогазозварника.

У зв`язку з тим, що позовна заява була подана без дотримання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року позовна заява була залишена без руху.

Зазначеною ухвалою позивачеві був встановлений строк для усунення недоліків, шляхом надання суду належним чином засвідченої копій паспорта громадянина України та належним чином засвідченої копії РНОКПП.

Позивач виконав вимоги ухвали, тим самим усунувши недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 25 травня 2020 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

18 червня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. 24.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 793 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п, 2 ч, 2 ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків.

Рішенням від 27.04.2020 № 57 Торецьким ОУПФУ відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недостатньою кількістю пільгового стажу.

Період роботи з 03.02.1986 по 31.12.1999 в якості електрогазозварника в Будівельно-монтажному поїзді №365 м.Ясинувата () не зараховано до пільгового стажу роботи, у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме - уточнюючої довідки підприємства та наказів про атестацію робочих місць. Проте вказаний період зараховано до загального страхового стажу;

період роботи з 01.01.2000 року по 31.12.2000 року в якості електрогазозварника в Будівельно-монтажному поїзді №365 м.Ясинувата () зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №2 на підставі інформації про «СПЕЦСТАЖ» в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5);

період роботи з 01.01.2001 року по 31.05.2005 року в якості електрогазозварника Будівельно-монтажному поїзді-365 м.Ясинувата () не зараховано до пільгового стажу роботи, у зв`язку з відсутністю інформації про «СПЕЦСТАЖ» в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5). Проте вказаний період зараховано до загального страхового стажу;

період роботи з 01.06.2005 року по 30.09.2010 року в якості електрогазозварника та машиніста залізничного водопостачання в Донецькому будівельно-монтажному експлуатаційному управлінні «Державного підприємства «Донецька залізниця» () зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №2 на підставі інформації про «СПЕЦСТАЖ» в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5);

період роботи з 01.10.2010 року по 12.09.2014 року в якості машиніста залізничного водопостачання в Донецькому будівельно-монтажному експлуатаційному управлінні «Державного підприємства «Донецька залізниця» () та електрогазозварника в управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» () не зараховано до пільгового стажу роботи, у зв`язку з відсутністю інформації про «СПЕЦСТАЖ» в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), Проте вказаний період зараховано до загального страхового стажу;

період роботи з 13.09.2014 року по 31.10.2014 року в якості електрогазозварника в

управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» () не зараховано до загального страхового стажу та до пільгового стажу роботи, у зв`язку з відсутністю нарахування сум заробітної плати у цей період в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5);

період роботи з 01.11.2014 року по 31.12,2014 року в якості електрогазозварника в управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» () не зараховано до пільгового стажу роботи, у зв`язку з відсутністю інформації про «СПЕЦСТАЖ» в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5). Проте вказаний період зараховано до загального страхового стажу;

період роботи з 01.01.2015 року по 31.07.2015 року в якості електрогазозварника в управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» () не зараховано до загального страхового стажу та до пільгового стажу роботи, у зв`язку з відсутністю нарахування сум заробітної плати у цей період в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5);

період роботи з 01.08.2015 року по 31.10.2015 року в якості електрогазозварника в управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» () не зараховано до пільгового стажу роботи, у зв`язку з відсутністю інформації про «СПЕ1ДСТАЖ» в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5). Проте вказаний період зараховано до загального страхового стажу;

період роботи з 01.11.2015 року по 31.05.2016 року в якості електрогазозварника в управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» () та зварника арматурних сіток і каркасів в СП «Авдіївський завод ЗБК та БД» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» не зараховано до загального страхового стажу та до пільгового стажу роботи, у зв`язку з відсутністю нарахування сум заробітної плати у цей період в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5);

період роботи з 01.06.2016 року по 31.03.2020 року в якості зварника арматурних сіток і каркасів в СП «Авдіївський завод ЗБК та БД» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та електрогазозварника у виробничому підрозділі «Маріупольське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця» () не зараховано до пільгового стажу роботи, у зв`язку з відсутністю інформації про «СПЕЦСТАЖ» в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5). Проте вказаний період зараховано до загального страхового стажу. Вказаний період підтверджується довідкою від 19.03.2020 №886/705, виданою виробничим підрозділом «Маріупольське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», та наказом від 30.11.2015 № 172 «Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці», згідно якого професія «електрогазозварник» атестована за Списком №2.

З огляду на вищезазначене, відповідач, вважає, що рішення Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 57 від 27.04.2020, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ч. 2 ст, 114 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю необхідної кількості пільгового стажу роботи, є правомірним та обґрунтованим. Управління просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

19 червня 2020 року представник позивача надав через канцелярію суду відповідь на відзив, відповідно до якого просив суд задовольнити позовні вимоги.

Свою позицію представник позивача вмотивовував тим, що основним та головним документом, на підтвердження періодів роботи є трудова книжка, а надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці відповідних записів.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 (а.с.27-31).

Відповідач, Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, яке є юридичною особою , 85200, Донецька обл., місто Торецьк, вулиця Дружби, будинок 22 та суб`єктом владних повноважень.

Рішенням № 57 від 27 квітня 2020 року позивачу було відмовлено в призначені пенсії. З зазначеного рішення вбачається наступне, ОСОБА_2 були надані наступні документи: особиста заява, копія паспорту і ІНН, копія трудової книжки серії НОМЕР_3 , копія диплому серії НОМЕР_4 , копія військового квитка серії НОМЕР_5 , довідка щодо підтвердження наявного трудового стажу від 19.03.2020 №886/705, копії наказів про результати атестації робочих місць від 30.11.2015 №172.

Оскільки, ОСОБА_1 не було надано уточнюючої довідки про період роботи з 03.02.1986 року по 31.12.1999 року в Будівельно-монтажному поїзді №365 м.Ясинувата в якості електрогазозварника, управління не зарахувало період роботи до пільгового стажу за Списком №2.

Період роботи ОСОБА_1 з 01.01.2001 року по 31.05.2005 року, з 01.10.2010 року по 31.03.2020 року не зараховано до пільгового роботи за Списком №2 у зв`язку із відсутністю інформації про «СПЕЦСТАЖ» за даними реєстру зарахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, проте зараховано до загального страхового стажу.

За таких обставин гр. ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи відмовити в призначенні пенсії за ВІКОМ на ПІЛЬГОВИХ умовах за нормами Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно наданих документів право на пенсію за віком набуде після досягнення 58 років.

Згідно трудової книжки НОМЕР_6 , в спірні періоди ОСОБА_1 працював електрогазозварником. (а.с.11-13).

Відповідно до наказу начальника будівельно-монтажного поїзду №365 від 15.05.1994 №48/л «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», наказу начальника будівельно-монтажного поїзду №365 від 02.02.2001 № 10-а/л «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», наказу Управління механізації №4 «Донецької залізниці» від 24.09.2010 №262 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», виписки з наказу «Донецького будівельно-монтажного експлуатаційного управління» від 21.02.2006 №152 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджено перечень робочих міст з льотним забеспеченям за списком №2 (а.с.14-17).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача відображені періоди роботи ОСОБА_1 , період роботи з 03.02.1986 року по 31.12.1999 року в Будівельно-монтажному поїзді № 365 м. Ясинувата в якості електрогазозварника; період роботи з 01.01.2001 року по 31.05.2005 року в Будівельно-монтажному поїзді № 365 м. Ясинувата в якості електрогазозварника; період роботи з 01.10.2010 року по 31.03.2020 року в Донецькому Будівельно- монтажному експлуатаційному управлінні «Державного підприємства «Донецька залізниця» в якості електрогазозварника, машиніста залізничного водопостачання, в Управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» в якості електрогазозварника, в ПАТ «Українська залізниця» Регіональній філії «Донецька залізниця» СП «Авдіївський завод ЗБК та БД» в якості зварника арматурних сіток і каркасів, в філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» виробничого підрозділу «Маріупольське територіальне управління» в якості електрогазозварника.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків в органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення. Такі повноваження повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Також, в підтвердження роботи в особливо шкідливих і тяжких умовах праці за списком №2 надано суду:

- копію Наказу № 202 від 24.09.2010р. «про підсумки атестації робочих місць за умовами праці»;

- копію Виписки з Наказу № 152 від 21.02.2006р. «про підсумки атестації робочих місць за умовами праці»;

- копію Наказу № 365 від 02.02.2001р. «про підсумки атестації робочих місць за умовами праці»;

- копію Наказу №365 від 15.05.1994р. «про підсумки атестації робочих місць за умовами праці».

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 03.02.1986 року по 31.12.1999 року в Будівельно-монтажному поїзді № 365 м. Ясинувата в якості електрогазозварника; період роботи з 01.01.2001 року по 31.05.2005 року в Будівельно-монтажному поїзді № 365 м. Ясинувата в якості електрогазозварника; період роботи з 01.10.2010 року по 31.03.2020 року в Донецькому Будівельно-монтажному експлуатаційному управлінні «Державного підприємства «Донецька залізниця» в якості електрогазозварника, машиніста залізничного водопостачання, в Управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» в якості електрогазозварника, в ПАТ «Українська залізниця» Регіональній філії «Донецька залізниця» СП «Авдіївський завод ЗБК та БД» в якості зварника арматурних сіток і каркасів, в філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» виробничого підрозділу «Маріупольське територіальне управління» в якості електрогазозварника були підтверджені в контексті статей 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.48 Кодексу законів про працю в Україні, з дотриманням вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу і була підтвердженою всіма необхідними документами, тому ці періоди має бути зараховані до пільгового стажу позивача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював, а тому позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу роботи позивача вищезазначених періодів підлягають задоволенню у повному обсязі.

З дослідженої у судовому засіданні трудової книжки ОСОБА_1 , копія якої знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що в ній мають місце записи, в яких присутні всі відомості що визначають право на пенсію.

Щодо позовних вимог позивача, вчинити певні дії для призначення та нарахування пенсії за віком на пільгових умовах, урахувавши періоди роботи за списком №2, а саме:

- період роботи з 03.02.1986 року по 31.12.1999 року в Будівельно-монтажному поїзді № 365 м. Ясинувата в якості електрогазозварника;

- період роботи з 01.01.2001 року по 31.05.2005 року в Будівельно-монтажному поїзді № 365 м. Ясинувата в якості електрогазозварника;

- період роботи з 01.10.2010 року по 31.03.2020 року в Донецькому Будівельно- монтажному експлуатаційному управлінні «Державного підприємства «Донецька залізниця» в якості електрогазозварника, машиніста залізничного водопостачання, в Управлінні механізації №4 «Державного підприємства «Донецька залізниця» в якості електрогазозварника, в ПАТ «Українська залізниця» Регіональній філії «Донецька залізниця» СП «Авдіївський завод ЗБК та БД» в якості зварника арматурних сіток і каркасів, в філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» виробничого підрозділу «Маріупольське територіальне управління» в якості електрогазозварника.

Статтею 23 Закону № 1058-IV визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та у судовому порядку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затверджених затвердженого постановою правління пенсійного фонду України 30.04.2002 року за п.8-2 (надалі положення), серед основних завдань управління є, зокрема завдання призначення (перерахунку) пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Відповідно до п.п. 6 п. 2.2 Положення, управління, відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Суд зазначає, що, в даному випадку, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається, перераховується пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, перерахунку. З огляду на зазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині вчинити певні дії для призначення та нарахування пенсії за віком на пільгових умовах, урахувавши періоди роботи за списком №2 - є необґрунтованими.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо порушення передбаченого Конвенцією права було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно абзацу другому частини 4 статті 245 КАС Україні у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.04.2020 року № 57 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, місто Торецьк, вулиця Дружби, 22, ) повторно розглянути заяву № 793 від 24.04.2020 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, місто Торецьк, вулиця Дружби, 22, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 22 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу адміністративного судочинства України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков