Справа № 620/1445/20
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/1445/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне мале підприємство «Волстас» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

У С Т А Н О В И В:

Чернігівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (надалі також - позивач) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне мале підприємство «Волстас» (надалі також - ТОВ «ВКМП «Волстас») про стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 48 419,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році, тим самим порушив вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

12.05.2020 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду відмовлено у клопотанні Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В межах встановленого судом строку відповідачем подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, та зазначає, що підприємством було належним чином виконано всі вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Відповідач подавав до Чернігівського міського центру зайнятості Звітність за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (охоронця, оператора-кочегара виробничих печей, маляра, укладальника-пакувальника, вантажника, підсобного робітника, рамника). Крім того, відповідач протягом 2019 року здійснював самостійний пошук працівників з інвалідністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідачем до Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів подано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік за формою № 10-ПІ, згідно якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу - 27 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 0 осіб; кількість осіб з інвалідністю - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - 1 особа (а.с.6).

Листом від 21.02.2020 № 03-178/279 позивач повідомив ТОВ «ВКМП «Волстас» про сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 48303,70 грн (а.с.7).

В зв`язку з несплатою відповідачем адміністративно-господарських санкцій, останньому нарахована пеня в розмірі 115,92 грн (а.с.5).

В зв`язку з несплатою відповідачем в добровільному порядку адміністративно-господарських санкцій та пені позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає таке.

Закон України від 21.03.1991 № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон) визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Статтею 17 Закону встановлено, що з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першої статті 19 Закону передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до частин два, три та п`ять статті 19 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Частиною першою статті 20 Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 №42 затверджена форма звітності №10-ПІ "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" та Інструкція щодо її заповнення. Згідно пункту 3.1. Інструкції середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік визначається відповідно до пункту 3.2. Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 № 1442/11722. За таким же правилом визначається середньооблікова кількість штатних працівників за рік, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Відповідно до частини третьої статті 18-1 Закону Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Тобто цією нормою визначено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування здійснюється двома шляхами: безпосереднє звернення особи з інвалідністю до підприємства або звернення особи з інвалідністю до державної служби зайнятості (з подальшим її направленням на підприємство, на якому є відповідні вакансії).

Суд вважає, що стаття 18 Закону не встановлює правил, за якими підприємство було б зобов`язане самостійно здійснювати пошук осіб з інвалідністю для їх працевлаштування на своєму підприємстві.

Разом з тим, частиною третьою статті 18 вказаного Закону чітко визначені обов`язки підприємства, що використовує найману працю: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня 2018 року у справі № 819/639/17.

Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, є звіт форми № 3-ПН.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16.

Судом встановлено, що ТОВ «ВКМП «Волстас» 10.10.1994 зареєстроване у встановленому законодавством порядку в якості юридичної особи та взято на податковий облік. Основним видом діяльності підприємства є: 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.136).

Згідно звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) становить 27 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність - 0 осіб. Кількість осіб з інвалідністю - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону - 1 особа (а.с.6).

13.02.2020 листом № 18 від 03.02.2020 відповідач подав до Чернігівського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів пояснення до звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за звітний 2019 рік, в яких зазначено, що з працівника товариства ОСОБА_1 при повторному проходженні комісії МСЕК була знята інвалідність і повідомлялось про здійснені ТОВ «ВКМП «Волстас» заходи, спрямовані на виконання обов`язку працевлаштування інвалідів (а.с.55).

Як слідує з матеріалів справи з 01 квітня 2016 року у штаті ТОВ «ВКМП «Волстас» працевлаштований працівником з інвалідністю третьої групи - ОСОБА_1 на посаді механіка по виробництву, що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу № 10-к від 24.03.2016 та копією довідки до акту огляду МСЕК від 31.05.2018 (а.с.56-57).

Після чергового переогляду 30.05.2019 Чернігівською спеціалізованою кардіологічною міжрайонною медико-соціальною експертною комісією «МСЕК» ОСОБА_1 була видана довідка про невизнання інвалідом (а.с.58).

В подальшому, наступного дня після зняття інвалідності зі штатного працівника підприємства, а саме 31 травня 2019 року, ТОВ «ВКМП «Волстас» подало до Чернігівського міського центру зайнятості Звітність за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначалося про створені вакантні робочі місця для працевлаштування інвалідів, які не досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - майстера деревообробних верстатів, слюсаря електрика з ремонту електроустаткування, рамника, укладальника-пакувальника (а.с.59-62).

У зв`язку зі змінами у переліку вакантних робочих місць для працевлаштування інвалідів, 27.08.2019 відповідач повторно подавав до Чернігівського міського центру зайнятості Звітність за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в якій зазначалося про створені вакантні робочі місця для працевлаштування інвалідів, які не досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - охоронця, оператора-кочегара виробничих печей, маляра, укладальника-пакувальника, вантажника, підсобного робітника, рамника (а.с.63-70).

Крім того, відповідач протягом 2019 року здійснював самостійний пошук працівників з інвалідністю, а саме: звертався до відділення Фонду соціального захисту інвалідів у м. Чернігові з проханням здійснити допомогу в пошуку робітника з інвалідністю робітничої спеціальності, звертався до Чернігівського УПП УТОГ з проханням допомогти знайти одного робітника з інвалідністю на наступні посади: охоронець, кочегар, укладальник- пакувальник (пиломатріалів), вантажник, підсобний робітник, рамник, слюсар електрик з ремонту устаткування (а.с.71-76).

Також ТОВ «ВКМП «Волстас» подавало оголошення до газети «Объявления по средам» про потребу у робітнику з інвалідністю, яке було опубліковано у номері 40 від 2 жовтня 2019 року (а.с.87).

Крім того, ТОВ «ВКМП «Волстас» брало участь у Ярмарку вакансій для осіб з інвалідністю з метою укомплектування актуальних вакансій, яка проводилась Чернігівським міським центром зайнятості 03.12.2019 (а.с.77).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Чернігівським міським центром зайнятості направлялись на працевлаштування у ТОВ «ВКМП «Волстас» наступні особи:

ОСОБА_2 на робоче місце (вакансію) слюсар-електрик з ремонту електроустаткування, - підприємство ТОВ «ВКМП «Волстас» не відвідував, відмовився від працевлаштування з причини низької заробітної плати, про що працівником Чернігівського міського центру зайнятості була зроблена відмітка у корінці направлення на працевлаштування № 0016001 від 18.06.2019 (а.с.78);

ОСОБА_3 на робоче місце (вакансію) охоронник, - підприємство ТОВ «ВКМП «Волстас» не відвідував, відмовився від працевлаштування з причини низької заробітної плати, про що працівником Чернігівського міського центру зайнятості була зроблена відмітка у корінці направлення на працевлаштування № 0011008 від 12.06.2019 (а.с.80);

ОСОБА_4 на робоче місце (вакансію) охоронник, - підприємство ТОВ ВКМП «Волстас» не відвідував, відмовився від працевлаштування з причини низької заробітної плати, про що працівником Чернігівського міського центру зайнятості була зроблена відмітка у корінці направлення на працевлаштування № 0011007 від 12.06.2019 (а.с.79);

ОСОБА_5 на робоче місце (вакансію) укладальник-пакувальник, - підприємство ТОВ «ВКМП «Волстас» не відвідував, відмовився від працевлаштування з причини низької заробітної плати, про що працівником Чернігівського міського центру зайнятості була зроблена відмітка у корінці направлення № 0015002 від 05.06.2019 (81);

ОСОБА_5 на робоче місце (вакансію) охоронник, - підприємство ТОВ «ВКМП «Волстас» не відвідував, відмовився від працевлаштування з причини низької заробітної плати, про що працівником Чернігівського міського центру зайнятості була зроблена відмітка у корінці направлення на № 0011002 від 05.06.2019 (а.с.81).

Відносно працівників, які направлялись Чернігівським центром зайнятості до ТОВ «ВКМП «Волстас» і у яких в корінцях направлень відповідачем вчинено запис «не відповідає вимогам» суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону, відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров`я перешкоджає виконанню професійних обов`язків, загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров`я осіб з інвалідністю.

Також відповідно до ч. 6 ст.24 Кодексу законів про працю України, забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров`я,

ТОВ «ВКМП «Волстас» здійснює наступні види господарської діяльності: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; виробництво деревяної тари; виробництво інших готових металевих виробів; оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; вантажний автомобільний транспорт (а.с.136).

ОСОБА_6 , був направлений на робоче місце (вакансію) охоронник, відвідав відповідача 07.06.2019, що підтверджується корінцем направлення на працевлаштування № 0011005 від 06.06.2019 (а.с.112).

Під час співбесіди ОСОБА_7 надав для огляду довідку МСЕК, згідно якої він має інвалідність по зору 2 групи (а.с.121).

Під час ознайомлення з висновками про умови та характер праці, зазначеними в довідці МСЕК, було з`ясовано, що стан здоров`я ОСОБА_7 перешкоджає виконанню ним професійних обов`язків охоронника.

Таким чином, кандидат не відповідав вимогам професії (посаді) охоронник, на яку він був направлений Чернігівським міським центром зайнятості, про що було зазначено у корінці направлення на працевлаштування.

ОСОБА_8 , була направлена на робоче місце (вакансію) укладальник- пакувальник, відвідала відповідача 03.09.2019, що підтверджується корінцем направлення на працевлаштування № 0015012 від 02.09.2019 (а.с.114).

Під час співбесіди ОСОБА_8 надала для огляду довідку МСЕК, згідно якої вона має 2 групу інвалідності з захворюванням опорно-рухомого апарату (а.с.113).

Під час ознайомлення з висновками про умови та характер праці, зазначеними в довідці МСЕК, було з`ясовано, що стан здоров`я ОСОБА_8 перешкоджає виконанню нею професійних обов`язків укладальника-пакувальника.

Таким чином, кандидат не відповідав вимогам професії (посаді) укладальник- пакувальник, про що було зазначено у корінці направлення на працевлаштування.

ОСОБА_9 , був направлений на робоче місце (вакансію) охоронник, що підтверджується корінцем направлення на працевлаштування № 0015019 від 09.12.2019 (а.с.116).

Під час співбесіди ОСОБА_9 надав для огляду довідку МСЕК, згідно якої він має інвалідність по зору 3 групи (а.с.115).

Під час ознайомлення з висновками про умови та характер праці, зазначеними в довідці МСЕК, було з`ясовано, що стан здоров`я ОСОБА_9 перешкоджає виконанню ним професійних обов`язків укладальника-пакувальника.

Таким чином, кандидат не відповідав вимогам професії (посаді) охоронник, про що було зазначено у корінці направлення на працевлаштування.

ОСОБА_10 , була направлена на робоче місце (вакансію) укладальник-пакувальник, відвідала відповідача 18.06.2019, що підтверджується корінцем направлення на працевлаштування № 0015003 від 18.06.2019 (а.с.118).

Під час співбесіди ОСОБА_10 надала для огляду довідку МСЕК, згідно якої вона має 3 групу інвалідності з онкологічним захворюванням (а.с.117).

Під час ознайомлення з висновками про умови та характер праці, зазначеними в довідці МСЕК, було з`ясовано, що стан здоров`я ОСОБА_10 перешкоджає виконанню нею професійних обов`язків укладальника-пакувальника.

Таким чином, кандидат не відповідав вимогам професії (посаді) охоронник, про що було зазначено у корінці направлення на працевлаштування.

ОСОБА_11 , був направлений на робоче місце (вакансію) укладальник-пакувальник, що підтверджується корінцем направлення на працевлаштування № 0015001 від 31.05.2019 (а.с.120).

Під час співбесіди ОСОБА_11 надав для огляду довідку МСЕК, згідно якої він має інвалідність 3 групи психічного захворювання (а.с.119).

Під час ознайомлення з висновками про умови та характер праці, зазначеними в довідці МСЕК, було з`ясовано, що стан здоров`я ОСОБА_11 перешкоджає виконанню ним обов`язків укладальника-пакувальника.

Таким чином, кандидат не відповідав вимогам професії (посаді) охоронник, про що було зазначено у корінці направлення на працевлаштування.

ОСОБА_12 , був направлений на робоче місце (вакансію) охоронник, що підтверджується корінцем направлення на працевлаштування № 0011006 від 07.06.2019 (а.с.122).

Під час співбесіди ОСОБА_12 надав для огляду довідку МСЕК, згідно якої він має інвалідність 3 групи по кровообігу серця (а.с.121).

Під час ознайомлення з висновками про умови та характер праці, зазначеними в довідці МСЕК, було з`ясовано, що стан здоров`я ОСОБА_12 перешкоджає виконанню ним професійних обов`язків охоронника.

Таким чином, кандидат не відповідав вимогам професії (посаді) охоронник, про що було зазначено у корінці направлення на працевлаштування.

ОСОБА_13 , була направлена на робоче місце (вакансію) укладальник-пакувальник, відвідала відповідача 30.09.2019, що підтверджується корінцем направлення на працевлаштування № 0015014 від 30.09.2019 (а.с.124).

Під час співбесіди ОСОБА_13 повідомила, що оскільки роботу укладальника- пакувальника в ТОВ «ВКМП «Волстас» необхідно робити на відкритому майданчику, вона буде мерзнути, що її не влаштовує. Від виконання роботи укладальника-пакувальника на відкритому майданчику відмовилась, згідно довідки МСЕК щодо висновків про умови та характер праці, зазначеними в довідці МСЕК, було з`ясовано, що стан здоров`я ОСОБА_13 перешкоджає виконанню нею професійних обов`язків укладальника-пакувальника.

Таким чином, кандидат не відповідав вимогам професії (посаді) укладальника- пакувальника, про що було зазначено у корінці направлення на працевлаштування.

Також 30 січня 2020 року з Чернігівського міського центру зайнятості на працевлаштування в ТОВ «ВКМП «Волстас» був направлений ОСОБА_14 , з третьою групою інвалідності, характер захворювання - загальне захворювання (а.с.83).

З 03.02.202 ОСОБА_14 був прийнятий на посаду укладальника-пакувальника згідно з наказом ТОВ «ВКМП «Волстас» про прийняття на роботу № 3-к від 30.01.2020 (а.с.84-85).

16.03.2020 в ТОВ «ВКМП «Волстас» був працевлаштований другий працівник з інвалідністю - ОСОБА_15 , який наказом ТОВ «ВКМП «Волстас» № 9-к від 13.03.2020 прийнятий на посаду підсобного робітника (а.с.86, 88-89).

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідач не допускав випадків безпідставної відмови у прийнятті осіб з інвалідністю.

Працевлаштуванню осіб з інвалідністю передує створення відповідачем робочих місць відповідно до встановленого нормативу та інформування органів працевлаштування про наявність вакантних місць. Відповідач інформував державну службу зайнятості про наявність вільних вакансій для осіб з інвалідністю, подаючи Інформацію про попит на робочу силу (вакансії) форми 3-ПН про наявність вільних вакансій протягом 2019 року, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, суд звертає увагу, що на час виникнення спірних правовідносин законодавство не встановлювало обов`язку підприємства подавати звіт форми 3-ПН щомісячно чи з будь-якою іншою періодичністю.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.06.2018 у справі № 806/1368/17.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач протягом 2019 року створив робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформував державну службу зайнятості про наявність вакантних місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, про що надавав звіти за формою 3-ПН про наявність вакансій до центру зайнятості.

Жодних доказів того, що відповідачем не виділено та не створено робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю позивачем не надано та не доведено факту протиправної відмови у працевлаштуванні осіб з інвалідністю з боку підприємства.

Згідно положень частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. У частині другій наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Тобто нарахування адміністративно-господарських санкцій за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання у зв`язку із скоєнням ним правопорушення. Такі санкції не можуть застосовуватися у разі відсутності необхідної кількості працевлаштованих осіб з інвалідністю, якщо при цьому суб`єкт господарювання вжив усіх передбачених Законом заходів для працевлаштування останніх, тобто, коли у його діях відсутній склад правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу, що обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування. Враховуючи, що підприємство вживало всіх залежних від нього заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування з урахуванням умов праці підприємства.

Такої ж правової позиції щодо застосування зазначених норм матеріального права додержується і Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 року (К/9901/49/17), та Верховний суд України у постанові від 20.06.2011 (справа № 21-60а11).

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем виконано зазначені вимоги законодавства, а не зайнятість необхідної кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю виникла не з його вини.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що в задоволенні позову Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне мале підприємство «Волстас» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Чернігівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. В. Радченка, 14, м. Чернігів, 14017, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне мале підприємство «Волстас» (вул. Індустріальна, 5-В, м. Чернігів, 14001, ).

Повний текст рішення суду складено 23.06.2020.

Суддя О.М. Тихоненко