Справа № 620/1653/20
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Чернігів Справа № 620/1653/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить: визнати протиправною відмову відповідача здійснити переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця; зобов`язати відповідача призначити та здійснювати нарахування й виплату позивачу з 21.04.2020 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу».

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно відмовлено йому у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», оскільки позивач має більше 20 років стажу роботи, групу інвалідності та отримую пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначає, що право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» пов`язане лише з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця, визначеним пунктами 10, 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» та жодних додаткових умов для призначення такої пенсії не встановлено.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що чинна редакція Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» передбачає право осіб на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» виключно за дотримання такими особами умов, визначених частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, а саме: віку, загального стажу, спеціального стажу. Зазначає, що після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» вік і страховий стаж. Оскільки на момент звернення позивач не досягнув віку 62 роки, що є однією з основних умов призначення пенсії по Закону України «Про державну службу», Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області правомірно відмовило позивачу у переведенні його на пенсію згідно норм Закону України «Про державну службу».

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 17.08.2012 по 14.01.2013 працював на посаді першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 08.04.2008 (а.с. 19-23).

Стаж державної служби позивача станом на дату звільнення 14.01.2013 становив 23 роки 11 місяців 04 дні, про що свідчить копія довідки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 14.04.2020 № 0-25-0.7-56/59-20 (а.с. 24).

Відповідно копії довідки Сер. МСЕ-ЧНВ № 220085 від 15.01.2013 та копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 676077 від 03.03.2020 позивачу встановлено інвалідність ІІ групи (загальне захворювання) безтерміново (а.с. 7-8).

21.04.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області із заявою про перехід з пенсії по інвалідності ІІ групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця (а.с. 44).

Згідно копії протоколу № 50 від 30.04.2020 відповідач відмовив позивачу в переведенні на інший вид пенсії, оскільки Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 передбачено, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема, чоловіки, які досягли віку 62 роки. Призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про Державну службу» діючим законодавством не передбачено (а.с. 43).

Про вказане рішення позивача було повідомлено листом № 2500-0339-8/14059 від 04.05.2020 (а.с. 3).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі Закон № 3723-ХІІ) втратив чинність відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01.05.2016, крім статті 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З аналізу викладених норм слідує, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

В силу вимог частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною дев`ятою статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина десята статті 37 Закону № 3723-XII).

З матеріалів справи слідує, що трудовий стаж позивача на державній службі станом на 01.05.2016 становив понад 23 роки і він є особою з інвалідністю ІІ групи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 20 років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, а відтак, має право на призначення пенсії згідно із статтею 37 Закону № 3723-XII, та, відповідно, на переведення з пенсії по інвалідності, призначеної згідно із Законом № 1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII.

Посилання відповідача на статтю 90 Закону № 889-VIII, згідно з якою пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV, як на підставу для відмови позивачу у призначенні пенсії державного службовця на підставі статті 37 Закону № 3723-XII, суд вважає безпідставними, оскільки позивач має право на призначення пенсії за правилами пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, якими не передбачено нарахування пенсії державного службовця за умови, як досягнення певного віку.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладене в протоколі № 50 від 30.04.2020 про відмову в переведенні на інший вид пенсії; зобов`язання відповідача призначити з 21.04.2020 та здійснювати нарахування й виплату позивачу пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», з урахуванням виплачених сум пенсії по інвалідності 2 групи.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83-А, м. Чернігів, 14005, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладене в протоколі № 50 від 30.04.2020 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на інший вид пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівський області призначити з 21.04.2020 та здійснювати нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу», з урахуванням виплачених сум пенсії по інвалідності 2 групи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.06.2020.

Суддя В.О. Непочатих