Справа № 761/5266/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 червня 2020 року місто Київ №761/5266/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом доОСОБА_1 Відділу державної виконавчої служби Шевченківського району міста Києва
про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №60716620 від 27.11.2019, та постанови про накладення арешту на майно від 04.02.2020,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2020 матеріали справи №761/5266/20 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчого служби Шевченківського району міста Києва про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №60716620 від 27.11.2019, та постанови про накладення арешту на майно від 04.02.2020 передано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Листом Шевченківського районного суду міста Києва від 09.06.2020 вих. №32987/20-Вих/2-а/761/163/2020/ЦК матеріали справи №761/5266/20 скеровано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва матеріали справи перереєстровано, в порядку, визначеному пунктом 15 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", матеріали адміністративної справи передано на розгляд судді Іщуку І.О.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позовна заява зазначеної інформації не містить.

Суд також звертає увагу позивача, що копії документів, доданих до позовної заяви не завірені належним чином, що унеможливлює їх використання у якості доказів в розумінні Глави 5 Розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно з пунктом 5.27 ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставлення нижче реквізиту.

Додатки до позовної заяви мають бути завірені особистим підписом позивача та/або його представником.

Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом оскарження є постанова державного виконавця від 27.11.2019 про відкриття виконавчого провадження №60716620 та постанова від 04.02.2020 про накладення штрафу на майно позивача.

Позивач звернувся до суду із даним позовом 17.02.2020, що підтверджується відміткою про реєстрацію позовної заяви в Шевченківському районному суді міста Києва.

Згідно із приписами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу позивача, що до позовної заяви жодних пояснень та доказів щодо поважності причин пропуску звернення до суду не долучено, а тому останньому необхідно надати суду докази на підтвердження поважності причин пропуску строків звернення до суду.

В свою чергу, відповідно до частин першої та другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Оскільки матеріали справи не містять примірника позовної заяви разом з доданими до неї документами, позивачу необхідно надати до суду примірник позовної заяви разом із доданоми до неї документами для відповідача.

Відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністратинвого судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, до позову в порушення пункту 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не додано оскаржуваних постанов.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач зазначає, що він є звільненим від сплати судового збору на підставі частини четвертої статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, частиною четвертою статті статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Вирішуючи питання про звільнення позивача від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.

За приписами статтей Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регуювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17 дійшла висновку, що в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Так, Велика Палата Верховного Суду вважає, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Таким чином, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проте, оскільки позивача не віднено до категорії осіб, що звільняються від сплати судового збору, визначених статтею 5 Закону України "Про судовий збір", а також враховуючи той факт, що позивач оскаржує не постанову про адміністративне правопорушення, а постанову державного виконавця від 27.11.2019 про відкриття виконавчого провадження №60716620 та постанову від 04.02.2020 про накладення штрафу на майно позивача, на думку суду, сплата судового збору в даному випадку має відбуватись на загальних засадах.

Суд зазначає, що ставки сплати судового збору встановлено частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2 102, 00 гривні.

Враховуючи, що позивачем заявлено 2 (дві) вимоги немайнового характеру (постанова державного виконавця від 27.11.2019 про відкриття виконавчого провадження №60716620 та постанова від 04.02.2020 про накладення штрафу на майно позивача), останньому необхідно сплатити суму судового збору у повному обсязі згідно з приписами чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 169, Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків позову. Позивачу необхідно усунути названі недоліки позову.

Суд також звертає увагу, що приписами Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 №540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо залишення позовної заяви без руху продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись, статтями 122-123, 160-161, 169, 248, 256, 287, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

3. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви (з урахуванням процесуальних строків, визначених Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ).

4. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до статей 293-294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.