Справа № 480/381/20
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2020 р. Справа №480/381/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Бєлянської С.М.,
представника позивача - Кузнецової А.І.,
представника відповідача - Домбровської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №480/381/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" до Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сенс" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Сенс") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (далі по тексту - відповідач, Управління архітектури та містобудування СМР), і просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про відмову у наданні ТОВ "Сенс" містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво відкритого паркінгу для тимчасового зберігання автомобілів з вбудовано прибудованими нежитловими (торгівельними) приміщеннями" за адресою: м. Суми, просп. М. Лушпи, 7а, на підставі заяви ТОВ "Сенс" від 21.12.2019, оформлене листом "Про розгляд заяви" від 11.01.2020 №147/08.01-12;
- зобов`язати відповідача видати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво відкритого паркінгу для тимчасового зберігання автомобілів з вбудовано прибудованими нежитловими (торгівельними) приміщеннями" за адресою: м. Суми, просп. М. Лушпи, 7а, на підставі заяви ТОВ "Сенс" від 21.12.2019.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 13.01.2020 ТОВ «СЕНС» було отримано лист Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради "Про розгляд заяви" від 11.01.2020 №147/08.01-12, яким, з посиланням на п.3 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у наданні містобудівних умов та обмежень за заявою ТОВ "СЕНС" було відмовлено. Позивач відмову у видачі містобудівних умов та обмежень вважає протиправною та такою, що порушує його права, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, зазначає, що приймаючи рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень, відповідач взагалі не врахував положення діючої на відповідній території містобудівної документації - Детального плану території між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи і вулицею Івана Сірка у м. Суми. Також звертає увагу суду на те, що та обставина, що автостоянка ТОВ "СЕНС" передбачена на чинному Генеральному плані та Плані зонування території міста Суми вже була встановлена рішеннями Сумського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 по справі № 818/2151/18, від 22.03.2019 у справі №818/2398/18, які набрали законної сили, і не підлягає доказуванню в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України. На переконання позивача, наміри забудови, визначені в заяві про видачу містобудівних умов та обмежень, відповідали також чинному Детальному плану території, а відповідач безпідставно не врахував дану містобудівну документацію при прийнятті рішення про видачу містобудівних умов та обмежень. Також зауважує, що остаточне та повне дотримання вимог містобудівної документації, а також державних будівельних норм і правил, іншого законодавства при проектуванні та будівництві може бути забезпечене лише на стадії проектування, коли розробником визначається конфігурація та параметри об`єкту, благоустрій території тощо.
За вказаних обставин, позивач вважає, що оскаржувана відмова в наданні містобудівних умов та обмежень порушує гарантовані законодавством законні права позивача на вільне користування своїм майном, право суб`єкта господарювання без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, а тому підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
У відповіді на відзив (а.с.97-98) ТОВ "СЕНС", не погоджуючись із запереченнями та доводами відповідача, зокрема, звертає увагу суду на те, що твердження про визначення (розмежування) позивачем переважного та супутнього виду використання на земельній ділянці не ґрунтуються на жодних доказах, так як у заяві, відповідно до вимог Закону, вказано лише назву об`єкта, що відображає в цілому наміри забудови заявника. Вважає, що наміри забудови, вказані в заяві, відображають наявність переважного виду використання - торгівельних приміщень, що в свою чергу дозволяє розміщення і об`єктів, які відносяться до супутніх видів використання, зокрема, паркінгу. Також зазначає, що детальний план території уточнює (деталізує) Генплан та План зонування, визначає планувальну організацію, просторову композицію і параметри забудови. Таким чином, при розгляді заяви про видачу містобудівних умов та обмежень, відповідач не має права оцінювати відповідність намірів забудови містобудівній документації вибірково, як це мало місце в даному випадку, а саме, не враховуючи затверджений Детальний план території.
У запереченнях на відповідь на відзив Управління архітектури та містобудування СМР зазначає, що позивач помилково вважає, що забудова зони Р-3 вирішується шляхом надання містобудівних умов та обмежень із відповідними вимогами щодо благоустрою та озеленення, оскільки розгляд заяв на видачу таких вихідних даних здійснюється виключно в межах заявленого наміру забудови, і орган архітектури та містобудування не має повноважень виходити за такі межі та самостійно визначати намір, а ТОВ "СЕНС" не зверталося з таким наміром забудови, зокрема, про це не зазначено у заяві останнього. Так, відповідно до заяви ТОВ "СЕНС" - замовник має намір побудувати відкритий паркінг, у якому розмістити вбудовані прибудовані (до цього паркінгу) нежитлові приміщення, а не навпаки. Отже, переважним наміром забудови земельної ділянки позивач визначив саме відкритий паркінг для тимчасового зберігання автомобілів; супутнім - вбудовано прибудованими нежитловими (торгівельними) приміщеннями, а за п. 11 глави 2 розділу II Пояснювальної записки до Плану зонування території міста Суми розташування такого об`єкту як переважного виду використання для зони Г-6 прямо заборонено. Таким чином, реалізація такого наміру забудови не відповідатиме видам використання зон Р-3 та Г-6 Плану зонування території м. Суми та Генеральному плану м. Суми.
Ухвалою суду від 04.03.2020 закрито підготовче провадження по справі №480/381/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" до Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення і справа призначена до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях по суті справи.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.
Суд, здійснивши розгляд справи в порядку загального позовного провадження, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку правовим відносинам, що склались у даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Тобто, на сьогоднішній день на території м. Суми, до якої входить земельна ділянка ТОВ "СЕНС" діє три рівня містобудівної документації, а саме:
- Генеральний план міста Суми, затверджений в чинній редакції Рішенням Сумської міської ради "Про затвердження містобудівної документації "Проект внесення змін до генерального плану міста Суми" та внесення змін до генерального плану міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 16.10.2002 № 139-МР";
- План зонування території міста Суми, затверджений рішенням Сумської міської ради від 06.03.2013 № 2180-МР "Про затвердження містобудівної документації "План зонування території міста Суми";
- Детальний план території між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи і вулицею Івана Сірка у м.Суми, затверджений рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.08.2019 №494 «Про затвердження містобудівної документації "Детальний план території між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи і вулицею Івана Сірка у м. Суми".
Відповідно до статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.
Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.
Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Пунктом 1 частини першої статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що основними складовими вихідних даних є містобудівні умови та обмеження.
Згідно з частиною другою статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Частиною третьою статті 29 зазначеного Закону встановлено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; витяг із Державного земельного кадастру. Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва. Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним. Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).
Згідно з частиною четвертою статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.
Частиною шостою статті 29 вказаного Закону встановлено, що надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.
Відмовляючи у наданні позивачеві містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, відповідач зазначає про невідповідність намірів забудови Генеральному плану території. При цьому Управління посилається на Основне креслення (один з графічних додатків до Генплану), де земельна ділянка ТОВ "СЕНС" розташовується на території громадської забудови та зелених насаджень загального користування.
У той же час, суд зазначає, що відповідно до Основного креслення Генплану земельна ділянка розташована, у тому числі, в зоні громадської забудови, що відповідає намірам забудови позивача.
Так, розміщення саме автомобільної стоянки на території земельної ділянки ТОВ "СЕНС" позначено і на інших графічних додатках Генплану:
1) Схемі проектних планувальних обмежень;
2) Схемі магістралей внутрішнього та зовнішнього транспорту;
3) Схемі громадського транспорту.
На місці земельної ділянки ТОВ "СЕНС" із збереженням чинних меж на Схемі проектних планувальних обмежень позначено автомобільну стоянку (позначка 292).
Також, відображено, без позначення меж, наявність автостоянки ТОВ "СЕНС" (позначка 6.292) на Схемі магістралей внутрішнього та зовнішнього транспорту та Схемі громадського транспорту. Окрім того, чорним пунктирним позначенням графічно нанесено межі земельної ділянки ТОВ "СЕНС" на Основному кресленні.
Крім того, обставина, що автостоянка ТОВ «СЕНС» передбачена на чинному Генплані міста Суми вже була встановлена рішеннями Сумського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 у справі № 818/2151/18, від 22.03.2019 у справі №818/2398/18, які набрали законної сили.
Відмовляючи ТОВ "СЕНС" у видачі містобудівних умов та обмежень, відповідач також посилається на невідповідність намірів забудови Плану зонування території міста Суми, і зазначає, що земельна ділянка позивача частково відноситься до зони Р-3 (Рекреаційні зони озеленених територій загального користування) та Г-6 (Громадська (торгівельна) зона). При цьому Управління посилається на Пояснювальну записку до Плану зонування, а саме підпункт е) пункту 5) глави 2.
Так, відповідно до вказаного пункту: "До переважних видів забудови земельних ділянок у межах окремих зон відносяться: види забудови та використання територій, які при умовах дотримання будівельних норм та стандартів безпеки, інших обов`язкових вимог, не можуть бути заборонені; види забудови та використання, як супутні переважним видам, і, які по відношенню до останніх є допоміжними; при відсутності на земельній ділянці переваленого виду використання, супутній вид використання таким не є, та вважається недозволеним, якщо інше спеціально не обумовлюється зонінгом стосовно до конкретних випадків та місць розташування нерухомості".
У той же час, як вбачається із поданої позивачем заяви про видачу містобудівних умов і обмежень, наміри забудови передбачають не тільки спорудження відкритої стоянки, а й вбудованих торгівельних приміщень, що свідчить про наявність на земельній ділянці переважного виду використання за призначенням Г-6 (торгові центри, спеціалізовані та інші магазини роздрібної торгівлі товарами періодичного попиту). А отже, і супутній вид використання (розміщення автостоянок для тимчасового зберігання автомобілів при громадських будівлях) за таких умов допускається.
Окрім того, вказаний пункт Пояснювальної записки містить виключення щодо недопустимості супутнього виду забудови та використання територій, а саме "якщо інше спеціально не обумовлюється Зонінгом".
Відповідно до пп. а) - в) п. 6 глави 2 Пояснювальної записки:
"а) Обмеження забудови та умови використання нерухомості (земельні ділянки, будинки та споруди) в межах окремих зон визначаються на основі «Схеми планувальних обмежень», державних будівельних норм та інших норм.
б) Схемою планувальних обмежень встановлюються межі розповсюдження відповідних обмежень, на основі державних норм та іншої нормативної документації встановлюється режим (умови) використання кожної територіальної зони (підзони).
в) Єдині умови і обмеження забудови земельних ділянок враховуються при розробленні землевпорядної документації відповідної земельної ділянки. Типи та види планувальних обмежень, що діють на території міста, вказані на «Схемі планувальних обмежень".
У даному випадку розміщення автостоянки на території земельної ділянки ТОВ "СЕНС" саме обумовлюється Зонінгом, оскільки розташування автостоянки ТОВ "СЕНС" на відповідній земельній ділянці, що знаходиться в постійному користуванні позивача, передбачено на Схемі планувальних обмежень, що є графічним додатком до Плану зонування території міста Суми, позначено як планувальне обмеження пунктирам по контуру земельної ділянки та умовним кодом 292 "Автостоянка".
Окрім того, та обставина, що автостоянка ТОВ "СЕНС" передбачена на чинному Плані зонування території міста Суми вже була встановлена рішеннями Сумського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 по справі № 818/2151/18, від 22.03.2019р. у справі №818/2398/18, які набрали законної сили.
Приймаючи рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень, відповідач взагалі не врахував положення діючої на відповідній території містобудівної документації - Детального плану території між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи і вулицею Івана Сірка у м. Суми.
Під час судового розгляду справи по суті, представник відповідача пояснив, що при вирішенні питання про надання заявникові ТОВ "СЕНС" містобудівних умов та обмежень, Управлінням було взято до уваги лише Генеральний план м.Суми та План зонування території міста Суми, а Детальний план території м.Суми відповідачем не було враховано.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 19 закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", "1.Детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.
4. Детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами;4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; б) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території)».
Відповідно до п. 4.1. розділу 4 ДБН 6.1.1-14:2012 "Склад та зміст детального плану території", затв. Наказом Мінрегіонбуду від 12.03.2012 № 107:
"4.1 Детальний план розробляється з метою: - уточнення у більш крупному масштабі положень генерального плану населеного пункту, схеми планування території району: - уточнення планувальної структури і функціонального призначення території, просторової композиції, параметрів забудови та ландшафтної організації частини території населеного пункту або території за його межами; - визначення функціонального призначення та параметрів забудови окремої земельної ділянки за межами населеного пункту з метою розміщення об`єкта будівництва; - формування принципів планувальної організації забудови; - встановлення червоних ліній та ліній регулювання забудови; - виявлення та уточнення територіальних ресурсів для всіх видів функціонального використання території; - визначення всіх планувальних обмежень використання території згідно з державними будівельними нормами та санітарно-гігієнічними нормами: - визначення параметрів забудови окремих земельних ділянок; - уточнення містобудівних умов та обмежень згідно з планом зонування у разі його наявності; - визначення містобудівних умов та обмежень у разі відсутності плану зонування; - обґрунтування потреб формування нових земельних ділянок та визначення їх цільового призначення, зображення існуючих земельних ділянок та їх функціонального використання; - визначення потреб у підприємствах та установах обслуговування, місць їх розташування; - забезпечення комплексності забудови території; - визначення доцільності, обсягів, послідовності реконструкції забудови; - створення належних умов охорони і використання об`єктів культурної спадщини та об`єктів природно-заповідного фонду, інших об`єктів, що підлягають охороні відповідно до законодавства; - визначення напрямів, черговості та обсягів подальшої діяльності щодо: попереднього проведення інженерної підготовки та інженерного забезпечення території; створення транспортної інфраструктури; організації транспортного і пішохідного руху, розміщення місць паркування транспортних засобів; охорони та поліпшення стану навколишнього середовища, забезпечення екологічної безпеки; комплексного благоустрою та озеленення; використання підземного простору тощо".
Таким чином, саме Детальним планом як містобудівною документацією, що уточнює положення Генплану та Плану зонування, визначається потреба та місце розташування певних інфраструктурних об`єктів, у тому числі торгівельних об`єктів, розміщення місць для паркування транспортних засобів.
Відповідно до графічної та текстової частини Детального плану території, на місці земельної ділянки ТОВ "СЕНС" передбачається розташування як паркінгу для зберігання транспортних засобів, так і торгівельно-офісних приміщень.
Отже, наміри забудови, визначені в заяві про видачу містобудівних умов та обмежень, також мають відповідати чинному Детальному плану території, а відповідач безпідставно не врахував дану містобудівну документацію при прийнятті рішення про видачу містобудівних умов та обмежень.
Крім того, суд зауважує, що остаточне та повне дотримання вимог містобудівної документації, а також державних будівельних норм і правил, іншого законодавства при проектуванні та будівництві може бути забезпечене лише на стадії проектування, коли розробником визначається конфігурація та параметри об`єкту, благоустрій території тощо.
Щодо посилань відповідача на невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, оскільки відповідно до Генерального плану міста Суми та Плану зонування земельна ділянка за функціональним призначенням частково розташовується на території громадської забудови та зелених насаджень загального користуванняд, суд також звертає увагу на наступне.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Частиною першою статті 15 зазначеного Закону встановлено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, зокрема: цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); відомості про обмеження у використанні земельних ділянок.
Статтею 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними.
Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.
Слід додати, що відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.
За вказаних обставин, суд доходить висновку про те, що рішення Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про відмову у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю "Сенс" містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво відкритого паркінгу для тимчасового зберігання автомобілів з вбудовано-прибудованими нежитловими (торгівельними) приміщеннями" за адресою: м.Суми, просп. М.Лушпи, 7а, на підставі заяви ТОВ "Сенс" від 21.12.2019, оформлене листом "Про розгляд заяви" від 11.01.2020 №147/08.01-12, прийнято без урахування наведених судом вище обставин, тобто, є передчасним, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Суд також зауважує про те, що у судовому засіданні 20.05.2020, під час розгляду по суті даної справи, представник відповідача також повідомив суд про існування наказу Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради №58-мв від 11.01.2020 "Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень за заявою ТОВ "Сенс", яким затверджено, в порядку ч. 6 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень, оформлене листом "Про розгляд заяви" від 11.01.2020 №147/08.01-12.
Вказаний наказ було надано відповідачем на вимогу суду для долучення до матеріалів справи, на адресу ТОВ "СЕНС" наказ не направлявся і про його існування позивач дізнався лише під час розгляду справи у суді.
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.
Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Враховуючи наведене, суд для повного захисту прав позивача вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, та визнати протиправним та скасувати наказ Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради №58-мв від 11.01.2020 "Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень за заявою ТОВ "Сенс", яким затверджено, в порядку ч. 6 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень, оформлене листом "Про розгляд заяви" від 11.01.2020 №147/08.01-12.
При цьому суд зауважує, що, з урахуванням того, що під час розгляду заяви ТОВ "СЕНС" від 21.12.2019 про видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво відкритого паркінгу для тимчасового зберігання автомобілів з вбудовано-прибудованими нежитловими (торгівельними) приміщеннями" за адресою: м.Суми, просп. М. Лушпи, 7а, відповідачем не були враховані всі встановлені під час судового розгляду справи обставини, зокрема, Детальний план території між вулицею Харківською, проспектом Михайла Лушпи і вулицею Івана Сірка у м. Суми, на переконання суду, вимога про зобов`язання відповідача видати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво відкритого паркінгу для тимчасового зберігання автомобілів з вбудовано прибудованими нежитловими (торгівельними) приміщеннями" за адресою: м. Суми, просп. М. Лушпи, 7а, на підставі заяви ТОВ "Сенс" від 21.12.2019 задоволенню не підлягає.
У контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для отримання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва. Наведені обставини судом не встановлювались. Оцінка правомірності відмови стосувалася лише тих мотивів, які наведено в листі відповідача від 11.01.2020. Однак судом не досліджувалось питання, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усі інші умови для отримання містобудівних умов та обмежень. За таких обставин, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення.
У відповідності до абзацу 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено наявності правових підстав для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень із зазначених у відмові підстав, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення (відмови) у формі листа.
Щодо вимог про зобов`язання вчинити певні дії, слід зазначити, що з матеріалів справи та відмови не вбачається дослідження відповідачем усього пакету документів та формування загального висновку щодо наданого пакету документів, у зв`язку з чим суд вважає передчасною вимогу позивача стосовно зобов`язання відповідача видати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.
Між тим, керуючись правом суду вийти за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача (ч. 2 ст. 9, ст. 245 КАС України), суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням всіх наданих документів та висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до ч. 6 ст. 29 вищезгаданого Закону, тобто, або про видачу або про відмову - в залежності від результатів розгляду усього пакету документів, наданих позивачем із вищезгаданою заявою.
Щодо посилань відповідача у листі на те, що в намірах забудови не зазначена кількість машиномісць на паркінгу, невідповідність відстані від запланованого об`єкта будівництва до існуючих багатоквартирних будинків, посилання на рішення Сумської міської ради від 24.12.2019 №6238-МР, то вказані обставини, за поясненнями представника відповідача, не були підставою відмови у видачі містобудівних умов та обмежень ТОВ "СЕНС", а тому оцінка вказаним обставинам як правовим підставам при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем судом не надавалася.
Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).
Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради суму судового збору в розмірі 1051 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" до Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати рішення Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про відмову у наданні Товариству з обмеженою відповідальністю "Сенс" містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво відкритого паркінгу для тимчасового зберігання автомобілів з вбудовано-прибудованими нежитловими (торгівельними) приміщеннями" за адресою: м.Суми, просп. М. Лушпи, 7а, на підставі заяви ТОВ "Сенс" від 21.12.2019, оформлене листом "Про розгляд заяви" від 11.01.2020 №147/08.01-12, та наказ Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради №58-мв від 11.01.2020 "Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень за заявою ТОВ "Сенс".
Зобов`язати Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенс" від 21.12.2019 про видачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво відкритого паркінгу для тимчасового зберігання автомобілів з вбудовано-прибудованими нежитловими (торгівельними) приміщеннями" за адресою: м.Суми, просп. М. Лушпи, 7а, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено та підписано 23.06.2020.

Суддя Н.В. Савицька