Справа № 684/163/20
Суддя: Галиш І. Б.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 684/163/20
Провадження № 2-а/684/2/2020
РІШЕННЯ

іменем України

24 червня 2020 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,

позивача ОСОБА_1 , його представника Костика О.М.,

представника відповідача Манченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Стара Синява адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 № 378198 від 29.01.2020 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 № 378198 від 29.01.2020 року.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що 29 січня 2020 року інспектор СРПП Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Манченко В.О. виніс постанову серії ДП 18 № 378198 від 29 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на нього у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП. Зокрема, згідно вказаної постанови він керував транспортним засобом марки «SEAT Ibiza» д.н.з. НОМЕР_1 та на законну вимогу працівників поліції не пред`явив посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п. 2.1, 2.9 (в) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП. Вважає, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, подія та склад адміністративних правопорушень відсутні, як і відсутні докази вчинення ним вказаних правопорушень, а тому підлягає скасуванню. Вказує, що він не керував транспортним засобом так як автомобіль перебував в статиці та не рухався, при цьому працівник поліції при огляді автомобіля не вимагав у нього посвідчення водія, а тому в його діях не вбачається ознак адміністративного правопорушення. Крім цього, зазначає, що про існування вказаної постанови дізнався 13 березня 2020 року в ДВС, а тому строк оскарження просить поновити. Враховуючи вищевикладене, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 09 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Костик О.М. адміністративний позов підтримали та просили задовольнити.

Предстаник відповідача ГУПН в Хмельницькый області Манченко В.О. у судовому засіданні заперечив відносно позовних вимог, постанову ввважає законною, та як на його вимогу ОСОБА_1 відмовився пред`явити документи на право керування транспортним засобом. Крім цього, попередньо представник відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області подав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, а також до відео наданоа диск із відеозаписом з нагрудної камери інспектора СРПП Старосинявського ВП Манченка В.О., на якій зафіксовано вчинене позивачем адміністративне правопорушення.

Представник відповідача Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подавав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 січня 2020 року інспектором СРПП Старосинявського ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Манченком В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 378198, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП .

Як вбачається із змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 29 січня 2020 року о 02 год. 55 хв. керував транспортним засобом марки «SEAT Ibiza» д.н.з. НОМЕР_1 в якого в нічну пору доби не підсвічувався задній номерний знак та на закону вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п. 2.1, 2.9 (в) Правил дорожнього руху.

Ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Також, ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, з неосвітленим номерним знаком.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вимог Правил дорожнього руху, про які зазначено у оскаржуваній ним постанові, він не порушував, оскільки в той день і час автомобіль перебував в статиці та не рухався, транспортним засобом він не керував та не був зупинений працівниками поліції, а належних та допустимих доказів протилежного у інспектора немає.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів справи не вбачається встановлення посадовою особою, яка виносила постанову даних обставин, а доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення у постанові не зазначено.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи представником відповідача на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення надано відеозапис щодо обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності 29.01.2020 року за ч.1 ст. 126, ч.6 ст.121 КУпАП.

Разом із тим, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і на відео не зафіксовано факту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , вимоги працівника поліції пред`явити посвідчення водія відповідної категарії, а також не зафіксовано керування транспортним засобом, в якому не освітлювався задній номерний знак.

Надане для огляду відео фактично відображає перебування працівників поліції біля транспортного засобу та процедуру перед складанням протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч.2-3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП у оскаржуваній постанові про накладання адміністративного у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не зазначено жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, яким здійснено фото або відеозапис, відсутні дані про його наявність та долучення до винесеної постанови, як доказу. Так, в п.7 постанови зазначено про те, що да постанови докази нічого не додається.

За відсутності такої інформації, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 13.02.2020 року у справі 524/9716/16-а, а також постановах Верховного Суду у справах №524/5536/17, №295/3099/17, №428/2769/17.

Будь-яких інших доказів належних доказів вчинення позивачем оскаржуваного правопорушення відповідачем не представлено.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, а належних доказів вчинення позивачем правопорушення відповідачем не надано, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають до задоволення.

Крім того, в позові позивач просив суд поновити строк на звернення до суду з позовом, вказуючи, що він був пропущений з поважних причин, оскільки не знав про накладення на нього адміністративного стягнення, а з оскаржуваною постановою від 21.09.2020 року він ознайомився лише 13.03.2020 року в приміщенні Відділу державної виконавчої служби, про що надав докази.

Згідно з ч.1ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, тому вважає можливим поновити йому пропущений строк на звернення до суду про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.01.2020 року.

Керуючись ст.ст.7, 121, 245, 254, 256, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови серії ДП 18 № 378198 від 29 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову серії ДП 18 № 378198 від 29 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а справу - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину згідно до п.3 розділу VІІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, адреса: вул.Зарічанська, 7, м.Хмельницький.

Відповідач: Старосинявське ВП Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, адреса: вул.Грушевського, 50, смт.Стара Синява Старосинявський район Хмельницька область.

Повне рішення складено 24 червня 2020 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.