Справа № 380/2111/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2111/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мричко Н.І.,
за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника позивача Гирича О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі ГУ ПФ України у Львівській області, Відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФ України у Львівській області від 03.12.2019 № 3565/03.03-32;
- зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.10.1982 по 20.08.1992 на роботах за Списком № 2, що становить 9 років 10 місяців та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з дня звернення за призначенням пенсії.
Ухвалою від 16.03.2020 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 18.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що має 29 років стажу роботи, з них частину на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначає, що неодноразово звертався із заявами до Відповідача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку. Проте, 12.12.2018 отримав відповідь ГУ ПФ України у Львівській області, в якій зазначено, що рішенням Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.10.2017 №28, правонаступником якого є Відповідач, йому відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки Позивачем не надано уточнюючі довідки про особливий характер роботи та накази про атестацію робочих місць, про що його належним чином повідомлено.
Зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі № 1.380.2019.001894, яке набрало законної сили 22.10.2019, позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 11.10.2017 № 28; зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській області вирішити питання щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.10.1982 по 20.10.1992 на роботах за Списком № 2, що становить 9 років 10 місяців; зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з дня звернення за призначенням пенсії. Наголошує, що на виконання вказаного рішення суду, 03.12.2019 Відповідачем прийнято рішення, згідно з яким Відповідач повторно не вбачає із записів у трудовій книжці Позивача права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, оскільки для підтвердження права на пільгове забезпечення вимагається пільгова довідка та атестація робочого місця, яка підтверджує пільговий характер роботи. На думку Позивача, Відповідач, всупереч вимогам, які зазначені у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі № 1.380.2019.001894, не взято до уваги обставини встановлені судом та прийнято незаконне рішення про відсутність підстав для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Вказані вище обставини стали підставою для звернення Позивача до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.
Відповідач подав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 27-29), в якому просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що відповідно до записів трудової книжки Позивача прийнято в БУ-75 тресту «Яворівхімбуд» на посаду майстра з 04.10.1982 по 01.09.1986, з 10.09.1987 по 09.01.1988 він працював майстром в Бережанському склозаводі, з 09.01.1988 прийнятий по переводу майстром в СРСУ-8, з 11.01.1988 по 31.05.1992 працював на посаді виконроба, з 26.10.1992 по 16.11.1992 працював на посаді майстра треста «Львівспецкомунбуд» Бережанської дільниці № 8, з 04.02.1993 по 05.06.1995 працював майстром Бережанського державного підприємства «Комунальник». Вважає, що із записів у трудовій книжці не вбачається права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, оскільки не зазначено, що робота виконувалась в шкідливих умовах повний робочий день. Вказує на те, що для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення вимагається пільгова довідка та після 21.08.1991 атестація робочого місця, яка підтверджує пільговий характер роботи.
Крім того, продовжує Відповідач, загальний стаж роботи Позивача складає 25 років 9 місяців 7 днів, що є недостатнім для права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається якщо звернення поступило з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року за наявності стажу роботи не менше 26 років 6 місяців. На думку Відповідача, оскільки Позивачем не надано документів в підтвердження того, що зазначені посади віднесені до пільгових та зайнятість у шкідливих умовах праці на протязі повного робочого дня, а також відсутність загального стажу роботи, тому підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах немає. З огляду на наведене, Відповідач вважає вимоги Позивача безпідставними та такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві.
17.04.2020 на адресу суду від Позивача надійшла відповідь на відзив (арк. справи 39-40). Зазначає, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку у нього виникло у зв`язку із тим, що він працював до 21.08.1992 на роботах за Списком №2, що становить 9 років 10 місяців. Вважає, що підтвердженням роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, є насамперед його трудова книжка із усіма належними записами. Наголошує, що Львівським окружним адміністративним судом при прийняті рішення 13.08.2019 у справі № 1.380.2019.001894, було надано оцінку поданих ним доказів, зокрема відповіді Дрогобицького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФ України у Львівській області від 22.07.2019 №158/32/П-20/11.05.06 на запит його представника - адвоката Партики О.В. Позивач стверджує, що документ (довідку), який би підтверджував пільговий характер його роботи за умови зайнятості повний робочий день на підприємстві, яке існувало ще до проголошення незалежності України, він не може отримати з причин, які не залежать від нього. Крім цього, Позивач вважає неправдивими твердження Відповідача про те, що його загальний стаж роботи складає 25 років 9 місяців 7 днів, оскільки вказане спростовується рішенням Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.10.2017 №28, в якому встановлено, що загальний стаж роботи Позивача складає 39 років 1 місяць 25 днів.
22.04.2020 Відповідач подав заперечення на відповідь (арк. справи 49-51), зміст яких аналогічний змісту відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив. Просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання явки уповноваженого представника не забезпечив. Про поважність неявки уповноваженого представника суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.
Згідно із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (арк. справи 4-7), Позивач працював, зокрема:
з 04.10.1982 по 01.09.1986 (3 роки 10 місяців 27 днів) - майстром у будівельному управлінні №75 тресту «Яворівхімбуд»;
з 10.09.1986 по 12.09.1987 (1 рік 2 дні) - інженером-конструктором, старшим інженером-будівельником у Бережанському склозаводі;
з 10.09.1987 по 09.01.1988 (3 місяці 29 днів) - майстром в тресті «Львівспецкомбуд»;
з 09.01.1988 по 16.11.1992 рік (4 роки 10 місяців 7 днів) - майстром, виконробом, головним інженером у Бережанському СРСУ-8.
Як видно з матеріалів справи, 22.09.2017 Позивач звернувся до ГУ ПФ України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За результатами розгляду вказаної заяви, ГУ ПФ України у Львівській області листом від 12.12.2018 № 4816/П-20/07.05-06 повідомило Позивача про те, що рішенням Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.10.2017 № 28 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки ним не надані уточнюючі довідки про особливий характер роботи та накази про атестацію робочих місць. Не погоджуючись з таким рішенням Відповідача, Позивач оскаржив його в судовому порядку.
Згідно з рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі № 1.380.2019.001894 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 11.10.2017 № 28; зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській області вирішити питання щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.10.1982 по 20.10.1992 на роботах за Списком № 2, що становить 9 років 10 місяців; зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з дня звернення за призначенням пенсії; присуджено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України у Львівській області судовий збір в розмірі 384,20 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 22.10.2019 (арк. справи 8-10).
03.12.2019 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі № 1.380.2019.001894, ГУ ПФ України у Львівській області розглянувши заяву Позивача від 22.09.2017 про призначення пенсії за віком за Списком № 2, прийняло рішення, оформлене листом від 03.12.2019 № 3565/03.03-32, яким відмовило Позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (арк. справи 11-12). Вказане рішення обґрунтоване тим, що із записів трудової книжки Позивача не вбачається права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, оскільки не зазначено, що робота виконувалась в шкідливих умовах повний робочий день. Також для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення вимагається пільгова довідка та атестація робочого місця, яка підтверджує пільговий характер роботи. Для уточнення умов і характеру виконуваної роботи та їхньої відповідності зазначеним у Списках № 1 і № 2 умовам необхідно долучити довідки з підприємств, на яких працював Позивач. Загальний стаж роботи складає 25 років 9 місяців 7 днів, що є недостатнім для права на призначення пенсії за віком за Списком № 2. Оскільки Позивачем не надано жодних інших документів для підтвердження пільгового стажу за період роботи з 04.10.1982 по 20.10.1992 на роботах зі шкідливими умовами праці за Списком № 2, тому правових підстав щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 немає. Також повідомлено Позивача, що рішення та дії управління можуть бути оскаржені до органів вищого рівня підпорядкування або до суду у відповідності до чинного законодавства України.
Не погоджуючись із вказаним рішенням Відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, Позивач звернувся до суду за захистом свого права із цим позовом.
При вирішенні спору, суд виходив з такого.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 461-2016-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( 637-93-п ) встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).
Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.
Згідно із статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
Пунктом 20 Порядку передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.
Таким чином, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Отже, з викладених законодавчих норм слідує, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є набуття ним відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.
При цьому, за правилами застосування Списку № 2, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31 грудня 1991 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01 січня 1992 року або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11 березня 1994 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11 березня 1994 року або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16 січня 2003 року, то застосовується Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162. Водночас, основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.
Суд встановив, що згідно із записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , Позивач працював, зокрема: з 04.10.1982 по 01.09.1986 (3 роки 10 місяців 27 днів) - майстром у будівельному управлінні №75 тресту «Яворівхімбуд»; з 10.09.1986 по 12.09.1987 (1 рік 2 дні) - інженером-конструктором, старшим інженером-будівельником у Бережанському склозаводі; з 10.09.1987 по 09.01.1988 (3 місяці 29 днів) - майстром в тресті «Львівспецкомбуд»; з 09.01.1988 по 16.11.1992 рік (4 роки 10 місяців 7 днів) - майстром, виконробом, головним інженером у Бережанському СРСУ-8.
Вказані періоди роботи на зазначених посадах підтверджується записами у трудовій книжці Позивача, які передбачені Списком № 2, затвердженні відповідними нормативно-правовими актами, а саме затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 Розділу XXIX. Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, жилих і культурно-побутових, а також надземних будівель і спорудження шахт, рудників і комунікацій.
Суд зазначає, що згідно з Розділу XXIX. Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, жилих і культурно-побутових, а також надземних будівель і спорудження шахт, рудників і комунікацій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 мають, зокрема, інженерно-технічні працівники, майстри (десятники) і виконроби.
З огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що документи, які були надані Позивачем до заяви про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, підтверджують те, що Позивач працював в період, зокрема: з 04.10.1982 по 01.09.1986 - майстром у будівельному управлінні №75 тресту «Яворівхімбуд»; з 10.09.1986 по 12.09.1987 - інженером-конструктором, старшим інженером-будівельником у Бережанському склозаводі; з 10.09.1987 по 09.01.1988 - майстром в тресті «Львівспецкомбуд»; з 09.01.1988 по 16.11.1992 рік - майстром, виконробом, головним інженером у Бережанському СРСУ-8, де був безпосередньо зайнятий повний робочий день, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.
Аналізуючи наведені законодавчі норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку, суд дійшов висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2.
Крім цього, суд зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі № 1.380.2019.001894 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 11.10.2017 № 28; зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській області вирішити питання щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.10.1982 по 20.10.1992 на роботах за Списком № 2, що становить 9 років 10 місяців; зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з дня звернення за призначенням пенсії; присуджено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України у Львівській області судовий збір в розмірі 384,20 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 22.10.2019.
У вказаному рішенні суд зазначив, зокрема, що наявність у позивача записів у трудовій книжці є достатнім підтвердженням того, що він працював на відповідних посадах у зазначені періоди часу та має відповідний трудовий стаж, які дають йому право на пенсію за віком на пільгових умовах. Записи у трудовій книжці позивача підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 2, що надає право на включення цих періодів до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно з частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Частиною 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, Відповідач, відмовляючи повторно призначити пенсію Позивачу за віком на пільгових умовах, пославшись насамперед на недостатність стажу роботи на пільгових умовах, які назвав Позивач, діяв протиправно і порушив сподіване очікування останнього на призначення пенсії на пільгових умовах.
Отже, суд критично оцінює незарахування Відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.10.1982 по 20.10.1992 на роботах за Списком № 2, що становить 9 років 10 місяців.
Також суд вважає необґрунтованими твердження Відповідача про те, що загальний стаж роботи Позивача складає 25 років 9 місяців 7 днів, що є недостатнім для права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки такі спростовуються записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 та рішенням Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.10.2017 №28, в якому зазначено, що загальний стаж роботи Позивача складає 39 років 1 місяців 25 днів.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у Позивача наявний необхідний стаж роботи у розумінні пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Проте, Відповідач при розгляді заяви Позивача віддав перевагу найменш сприятливому для останнього тлумаченню законодавства України, у зв`язку з чим, дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для зараховування спірного періоду роботи Позивача до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Таким чином, суд дійшов висновку, що Позивач підпадає під дію пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з дня звернення за призначенням пенсії.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Як передбачено пунктами 3, 8 частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Разом з тим, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна вимога про визнання протиправним та скасувати рішення ГУ ПФ України у Львівській області від 03.12.2019 № 3565/03.03-32, підлягає до задоволення.
Як наслідок обґрунтованими є і похідною вимога про спонукання до вчинення дій, а саме, зобов`язання Відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.10.1982 по 20.08.1992 на роботах за Списком № 2, що становить 9 років 10 місяців та призначити Позивачу пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку з дня звернення за призначенням пенсії. Таким чином, вказана вимога Позивача також підлягає до задоволення.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю.
Щодо судових витрат, суд вважає, що такі слід стягнути на користь Позивача, з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Під час звернення до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір, що підтверджується квитанцією № МВ_АВ150390ВLI_12937142 від 16.03.2020 (арк. справи 18). Відтак на користь Позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір з бюджетних асигнувань ГУ ПФ України у Львівській області.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 22.06.2020.

Суддя Мричко Н.І.