Справа № 360/1976/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1976/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом адвоката Жидких Ольги Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 18 травня 2020 року надійшла позовна заява адвоката Жидких Ольги Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Марківське ОУПФУ Луганської області), з вимогами:

1) визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 28.04.2020 № 12 про відмову позивачу в перерахунку пенсії згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахуванні до загального стажу періоду підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку;

2) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди трудової діяльності на підземних роботах за Списком № 1: періоди проходження виробничої практики на підземних роботах з 03.09.1986 по 29.11.1986 ; з 24.03.1987 по 29.04.1987, періодів роботи з 25.06.1987 по 28.06.1987 в шахті «Хрустальська» виробниче об`єднання «Донбасантрацит», періоди військової служби з 02.07.1987 по 30.05.1989, періоди навчання з 14.08.1989 по 09.01.1990 в СПТУ № 36, періоди роботи з 30.01.1990 по 29.09.1990 в шахті «Хрустальська» виробниче об`єднання «Донбасантрацит», періоди роботи з 22.10.1990 по 16.09.1993 на шахті ім. 50-річчя Радянської України ордена трудового червоного знамені Антрацитівського виробничого об`єднання по добування антрацита «Антрацит»; періоди роботи з 16.05.1996 по 20.05.1998 на приватному виробничому підприємстві «Плутон», періоди роботи з 01.06.2014 по 25.04.2016 на шахті «Комсомольська» ДП «Антрацит» та здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 22 лютого 2019 року;

3) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до загального стажу роботи період підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку з 01.08.2000 по 31.12.2000; 01.03.2001 по 31.12.2001; 01.03.2002 по 30.04.2003; 01.06.2003 по 31.12.2003.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Відповідач 22.02.2019 за наслідками розгляду заяви позивача призначив пенсію за віком на пільгових умовах, на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Під час призначення пенсії до загального Позивачу зараховано 32 років 0 місяців 27 днів, а до пільгового стажу за Списком № 1 лише 10 років 2 місяці 23 дні за період з 09.03.2004 по 31.05.2014 на відокремленому підрозділі «Шахта «Комсомольська» Державного підприємства «Антрацит».

При цьому до пільгового стажу за Списком № 1 не були зараховані періоди проходження виробничої практики на підземних роботах з 03.09.1986 по 29.11.1986 (2 м. 27 д.) та з 24.03.1987 по 29.04.1987 (1 м. 6 д.), періодів роботи з 25.06.1987 по 28.06.1987 (4 д.) в шахті «Хрустальська» виробниче об`єднання «Донбасантрацит»; період військової служби з 02.07.1987 по 30.05.1989 (1 р. 10 м. 29 д.), період навчання з 14.08.1989 по 09.01.1990 (4м. 27 д.) в СПТУ № 36, періоди роботи з 30.01.1990 по 29.09.1990 (8 м.) в шахті «Хрустальська» виробниче об`єднання «Донбасантрацит», з 22.10.1990 по 16.09.1993 (2 р. 10 м. 26 д.) шахті ім. 50-річчя Радянської України ордена трудового червоного знаменні Антрацитівського виробничого об`єднання по добування антрацита «Антрацит»; з 16.05.1996 по 20.05.1998 (2 р. 5 д) на приватному виробничому підприємстві «Плутон», з 01.06.2014 по 25.04.2016 (1 р. 10 м. 25 д) на шахті «Комсомольська» ДП «Антрацит».

Також до загального стажу Позивача не зараховано підприємницьку діяльність за даними персоніфікованого обліку з 01.08.2000 по 31.12.2000; 01.03.2001 по 31.12.2001; 01.03.2002 по 30.04.2003; 01.06.2003 по 31.12.2003.

Отримавши уточнюючі довідки від філіалу «шахта «Хрустальська» ДУПЛНР, ДУПЛНР «Антрацит» та архівні довідки видані адміністрацією міста Антрациту, Позивач 15 січня 2020року повторно звернувся на прийом до Відповідача з питання щодо перерахунку пенсії та зарахування до пільгового стажу трудової діяльності на підземних роботах за Списком №1 періодів, які були не враховані під час прийняття рішення про призначення мені пенсії.

Проте відповідач відмовився прийняти заяву про перерахунок пенсії за формою згідно з додатком 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 (пункт 4.1 розділу IV) та додані до неї оригінали та копії документів, мотивуючи тим, що ці документи завірені печаткою підприємства, розташованого на непідконтрольній території України.

За таких обставин позивач 15.01.2020 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та додатки до неї було відправлено відповідачу поштовою кореспонденцією.

За наслідками розгляду заяви, відповідач не прийняв рішення про перерахунок пенсії, також не надав обґрунтованого рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії за наслідками розгляду моєї заяви, чим вкотре порушив моє право на отримання належної соціальної виплати, нарахованої відповідно до фактичного стажу моєї роботи, підтвердженого основним належним доказом - трудовою книжкою.

Посилаючись на Закон України «Про звернення громадян», відповідач, листом від 04.02.2020 № 7/К-14 підтвердив наявність у позивача загального стажу роботи у кількості 32 років 0 місяців 27 днів, в тому числі робота за Списком № 1 - 10 років 2 місяців 23 дні за період з 09.03.2004 по 31.05.2014.

Позивач 21.02.2020 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відповідача про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/757/20 від 24.03.2020 суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії від 16 січня 2020 року та зобов`язав відповідача розглянути заяву Позивача про перерахунок пенсії від 16 січня 2020 року та прийняти вмотивоване рішення за наслідками її розгляду.

На виконання рішення окружного адміністративного суду у справі № 360/757/20 від 24.03.2020, відповідач розглянув заяву позивача від 16 січня 2020 року про перерахунок пенсії.

Рішенням від 24 квітня 2020 року № 12 відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахуванні до загального стажу періоду підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку.

На підставі зазначеного, позивач просить, суд визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 28.04.2020 № 12 про відмову позивачу в перерахунку пенсії згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахуванні до загального стажу періоду підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку.

Ухвалою суду від 20 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 64-66).

28.05.2020 за вх. № 20941/2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 70-78), в якому відповідачем в обґрунтування своєї позиції зазначено таке.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року управлінням розглянуто заяву від 16.01.2020, яка надійшла поштою від позивача про перерахунок пенсії та зарахування до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та зарахування до загального стажу періоду підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку, заяву розглянуто та рішенням від 24.04.2020 № 12 ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно зі статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахування до загального стажу підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку відмовлено.

Відповідач зазначив, що позивач звертався до управління з письмовою заявою від 16.01.2020. Разом з тим, зі змісту вказаної заяви вбачається, що вона складена у довільній формі, містить вимоги щодо надання роз`яснень, а не зобов`язання вчинити певні дії, а тому вона не відповідає не тільки зразку, встановленому додатком 2 Порядку № 22-1, статті 44 Закону № 1058-ІV, що визначає право на перерахунок пенсії, але і за своїм змістом взагалі не ставить питання про вчинення пенсійним органом якихось дій відносно пенсії заявника. Відповідь управління на заяву від 16.01.2020 була надана відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян» та надані відповідні роз`яснення по суті зазначеної заяви. З аналізу викладених норм вбачається, що однією з основних умов для призначення пенсії є волевиявлення особи, яке полягає у зверненні в установленому порядку до органів Пенсійного Фонду України із відповідною заявою, форма та зміст якої затверджений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пункт 4.1 розділу IV). Своєю заявою довільної форми, позивач просить здійснити перерахунок та зарахувати йому до пільгового стажу відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи а саме: з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 24.03.1987 по 29.04.1987, з 25.06.1987 по 28.06.1987, з 02.07.1987 по 30.05.1989, з 14.08.1989 по 09.01.1990, з 30.01.1990 по 29.09.1990, з 22.10.1990 по 16.09.1993, з 16.05.1996 по 20.05.1998, відповідач вказує, що зарахувати зазначені періоди роботи до пільгового стажу не вбачає за можливе.

Відповідач зазначає, що документального підтвердження зайнятості позивача за відповідною професією за результатами атестації умов праці в зазначені в заяві періоди не встановлено, також не надано витяги з наказів, які додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, тому зарахувати і періоди роботи: з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 24.03.1987 по 29.04.1987, з 25.06.1987 по 28.06.1987, з 02.07.1987 по 30.05.1989, з 14.08.1989 по 09.01.1990, з 30.01.1990 по 29.09.1990, з 22.10.1990 по 16.09.1993, з 16.05.1996 по 20.05.1998, до пільгового стажу згідно з підпунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстави відсутні.

На думку відповідача, зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.06.2014 по 25.04.2016, не можливо так як, згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а саме в цей період відсутня сплата єдиного внеску.

Крім того, для визначення права позивача для зарахування до загального стажу періодів підприємницької діяльності з 01.08.2000 по 31.12.2000, з 01.03.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 30.04.2003, з 01.06.2003 по 31.12.2003 довідка про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності позивачем до управління не надавалася, таким чином не має законних підстав для зарахування до загального стажу періодів підприємницької діяльності з 01.08.2000 по 31.12.2000, з 01.03.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 30.04.2003, з 01.06.2003 по 31.12.2003.

Також відповідач зауважив, що до цього часу позивач особисто до відділу обслуговування громадян управління із заявою встановлено зразка з усіма необхідними оригіналами документів не звернувся.

Таким чином, на думку відповідача, позивач передчасно звернувся до суду, не дотримавшись обов`язкової процедури особистого звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії з наданням пенсійному органу документів в підтвердження підстав для перерахунку пенсії на пільгових умовах і прийняття рішення пенсійним органом за результатами розгляду такої заяви.

Відповідач вважає, що факту порушення ним чинного законодавства в межах спірних правовідносин відсутній, оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться перерахунок розміру пенсії, а тому покладення обов`язку на відповідача діяти не у відповідності до Порядку, означає спонукання до порушень способу, що визначений законодавством.

Просив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (арк. спр. 19-20), має статус внутрішньо переміщеної особи, який підтверджений довідкою від 01.11.2018 № 928-644124, фактичне місце проживання/перебування як ВПО: АДРЕСА_2 ( арк. спр . 90 ).

За заявою позивача від 22.02.2019 про призначення пенсії (арк. спр. 88), рішенням відповідача № 92 призначено позивачу пенсію з 22.02.2019 за списком № 1 в сумі 6605,35 грн, повний страховий стаж становить 32 роки 0 місяців 27 днів, страховий стаж до 01.01.2004 - 11 років 8 місяців 27 днів, страховий стаж після 01.01.2004 - 10 років 4 місяці 0 днів, додаткові роки за списком 1 - 10 років 0 місяців 0 днів, в тому числі робота за Списком 1 - 10 років 2 місяці 23 дні (арк. спр. 80-81).

Відповідно до розрахунку стажу, роздрукованого з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії, до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (робота за Списком № 1), зараховано період з 09.03.2004 по 31.05.2014 - 10 років 2 місяці 23 дні; до загального страхового стажу: з 01.09.1983 по 19.06.1987 (навчання у вищих/середніх навчальних закладах) - 3 роки 9 місяців 19 днів; з 25.06.1987 по 28.06.1087 - 4 дні; з 02.07.1987 по 30.05.1989 (військова служба строкова) - 1 рік 10 місяців 29 днів; з 05.08.1989 по 09.01.1990 (навчання у вищих/середніх навчальних закладах) - 0 років 5 місяців 5 днів; з 30.01.1990 по 29.09.1990 - 0 років 8 місяців 0 днів; з 22.10.1990 по 16.09.1993 - 2 роки 10 місяців 25 днів; з 16.05.1996 по 20.05.1998 - 2 роки 0 місяців 5 днів; з 01.03.2004 по 08.03.2004 - 8 днів; з 09.03.2004 по 31.05.2014 - 10 років 2 місяці 23 дні; з 01.10.2018 по 31.10.2018 (добровільне страхування) - 1 місяць (арк. спр. 82-87).

Також матеріалами пенсійної справи підтверджується, що між ГУ ДФС у Луганській області та ОСОБА_1 укладено договір про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (одноразова сплата єдиного внеску) від 28.01.2019 № 0001, відповідно до пункту 1 сторона 2 сплачує одноразово єдиний внесок в сумі не менше мінімального розміру страхового внеску за кожен місяць, що визначається як добуток мінімального розміру заробітної плати та розміру внеску, але не більше за суму єдиного внеску, обчисленого, виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленого на дату укладання Договору. На момент підписання Договору: розмір мінімальної заробітної плати становить 4173,00 грн, розмір єдиного внеску - 22%, мінімальний страховий внесок - 1836,12 грн, максимальний розмір єдиного внеску - 62595 грн. Згідно із пунктами 2 та 3 Договору сторона 2 сплачує єдиний внесок за попередній період з 01.10.2018 по 31.10.2018, який становить 1836,12 грн (арк. спр. 111-113).

Відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» позивачем сплачено 04.02.2019 єдиний внесок в розмірі 1836,12 грн (арк. спр. 114).

16.01.2020 позивачем засобами поштового зв`язку направлено заяви довільного та встановленого Порядком № 22-1 зразка про перерахунок пенсії з зарахуванням до пільгового стажу трудової діяльності на підземних роботах за Списком № 1 періодів роботи з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 24.03.1987 по 29.04.1987, з 25.06.1987 по 28.06.1987, з 02.07.1987 по 30.05.1989, з 14.08.1989 по 09.01.1990, з 30.01.1990 по 29.09.1990, з 22.10.1990 по 16.09.1993, з 16.05.1996 по 20.05.1998, з 09.03.2004 по 25.04.2016 та здійсненням перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Також позивач просив зарахувати до загального страхового стажу період підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку з 01.08.2000 по 31.12.2000, з 01.03.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 30.04.2003, з 01.06.2003 по 31.12.2003 (арк.спр. 48-49, 50).

До заяви було додано копію трудової книжки БТ-ІІ № 1592519, військового квитка НОМЕР_5, диплому Б № 926048, наказу про прийом на шахту ім. 50 років Радянської України від 22.10.1990 № 408-к, особової картки, наказу про атестацію робочих місць шахти ім. 50 років Радянської України від 15.11.1995 № 600, довідки про підтвердження трудового стажу від 24.12.2019 № 256/8, довідки про виходи за період з 22.10.1990 по 16.09.1993 від 18.12.2019 № 13-2/1651, довідок про підтвердження трудового стажу від 18.12.2019 № 13-2/1653, від 24.12.2019 № 256/2, архівної довідки від 24.12.2019 № 256/3, довідки про підтвердження трудового стажу від 24.12.2019 № 256/6, від архівної довідки від 24.12.2019 № 256/7, довідки про підтвердження трудового стажу від 24.12.2019 № 256/4, архівної довідки від 24.12.2019 № 256/5, довідки на підтвердження роботи від 24.12.2019 № 256/1, архівної довідки від 23.12.2019 № 1138/2, архівної довідки від 23.12.2019 № 1138/1, довідки про виходи від 04.12.2019 № 2575, архівної довідки від 23.12.2019 № 1138/3, наказу про атестацію робочих місць від 25.06.1995 № 12, особової картки № 961, паспорту, довідки про внесення відомостей до ЄДДР, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

21.01.2020 за вх. № 7/К-14 до Марківського ОУПФУ надійшла заява ОСОБА_1 від 15.01.2020, в якій він просив надати розрахунок стажу з зазначенням інформації про кількість пільгового стажу трудової діяльності на підземних роботах за Списком № 1, періоди трудової діяльності на підземних роботах, які були зараховані для призначення пенсії (арк. спр. 125).

Листом Марківського ОУПФУ Луганської області від 04.02.2020 № 7/К-14 ОСОБА_1 надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян» на заяву від 15.01.2020 (надійшла 21.01.2020), в якій зазначено, що заявник перебуває на обліку в управлінні з 22.02.2019 та отримує пенсію за віком (Список № 1) відповідно до Закону № 1058-IV як внутрішньо переміщена особа через АТ «Ощадбанк», дата виплати 17 число. Загальний стаж роботи складає 32 роки 0 місяців 27 днів, в тому числі робота за списком № 1 - 10 років 2 місяці 23 дні за період з 09.03.2004 по 31.05.2014 (арк. спр. 126).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі № 360/757/20 позовні вимоги адвоката Жидких Ольги Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 16 січня 2020 року. Зобов`язано Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 16 січня 2020 року та прийняти вмотивоване рішення за наслідками її розгляду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.) (арк. спр. 22-27).

24 квітня 2020 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області розглянуто заяву від 16.01.2020, яка надійшла поштою від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок пенсії та зарахування до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та зарахування до загального стажу періоду підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку.

Рішенням Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 24 квітня 2020 року № 12 відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно зі статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахування до загального стажу періоду підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку (арк. спр. 119-124).

В рішенні відповідач зазначив, що ОСОБА_1 звертався до управління з письмовою заявою від 16.01.2020. Разом з тим, зі змісту вказаної заяви вбачається, що вона, укладена у довільній формі, містить вимоги щодо надання роз`яснень, а не зобов`язання вчинити певні дії, а тому вона не відповідає не тільки зразку, встановленому додатком 2 Порядку № 22-1, статті 44 Закону № 1058-ІV, що визначає право на перерахунок пенсії, але і за своїм змістом взагалі не ставить питання про вчинення пенсійним органом якихось дій відносно пенсії заявника. Відповідь управління на заяву від 16.01.2020 була надана відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян» та надані відповідні роз`яснення по суті зазначеної заяви. Своєю заявою довільної форми ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок та зарахувати йому до пільгового стажу відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV періоди роботи а саме: з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 24.03.1987 по 29.04.1987, з 25.06.1987 по 28.06.1987, з 02.07.1987 по 30.05.1989, з 14.08.1989 по 09.01.1990, з 30.01.1990 по 29.09.1990, з 22.10.1990 по 16.09.1993, з 16.05.1996 по 20.05.1998, зарахувати зазначені періоди роботи до пільгового стажу відповідач не вбачає за можливе. Відповідач вказує, що документального підтвердження зайнятості позивача за відповідною професією за результатами атестації умов праці в зазначені в заяві періоди не встановлено, також не надано витяги з наказів, які додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, тому зарахувати і періоди роботи: з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 24.03.1987 по 29.04.1987, з 25.06.1987 по 28.06.1987, з 02.07.1987 по 30.05.1989, з 14.08.1989 по 09.01.1990, з 30.01.1990 по 29.09.1990, з 22.10.1990 по 16.09.1993, з 16.05.1996 по 20.05.1998, до пільгового стажу згідно з підпунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстави відсутні. Водночас, зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.06.2014 по 25.04.2016, не можливо так як, згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а саме в цей період відсутня сплата єдиного внеску. Постановою від 03.10.2018 № 793 Кабінету Міністрів України доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 абзацом другим, в якому зазначено, що підприємницька діяльність зараховується до загального стажу роботи відповідно до якого періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності. Для визначення права зазначена довідка ОСОБА_1 до управління не надавалася, таким чином не має законних підстав для зарахування до загального стажу періоди підприємницької діяльності з 01.08.2000 по 31.12.2000, з 01.03.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 30.04.2003, з 01.06.2003 по 31.12.2003.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Абзацами чотирнадцятим, дев`ятнадцятим пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (абзаци двадцять четвертий, двадцять п`ятий пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до абзаців другого, четвертого частини першої статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Отже, з огляду на викладене, з 01 жовтня 2017 року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 1 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345-VI) передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з абзацом першим пункту 1.5 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до абзаців третього, четвертого пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац п`ятий пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку 22-1).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (абзаци другий, третій пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абзац шостий пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/757/20 від 24.03.2020 суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії від 16 січня 2020 року та зобов`язав відповідача розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 16 січня 2020 року та прийняти вмотивоване рішення за наслідками її розгляду.

У рішенні Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/757/20 від 24.03.2020 судом встановлено, що відповідачем 17.01.2020 отримана заява встановленого зразка ОСОБА_1 від 16.01.2020 про перерахунок пенсії, тому Марківське ОУПФУ повинно було розглянути цю заяву та прийняти мотивоване рішення про перерахунок пенсії позивача з дати звернення з заявою, або про відмову в перерахунку, якщо документами, наданими позивачем разом із заявою від 16.01.2020 не буде підтверджено його право на такий перерахунок пенсії (арк. спр. 22-27).

З огляду на обставини, встановлені рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/757/20 від 24.03.2020, які з урахуванням статті 78 КАС України доказуванню не підлягають, доводи відповідача щодо неналежного оформлення заяви від 16.01.2020 відповідно до вимог Порядку № 22-1 судом не приймаються.

Між сторонами існує спір щодо зарахування до пільгового стажу позивача періодів проходження виробничої практики на підземних роботах з 03.09.1986 по 29.11.1986 та з 24.03.1987 по 29.04.1987 на шахті «Хрустальська» виробничого об`єднання «Донбасантрацит»; періоду військової служби з 02.07.1987 по 30.05.1989, періоду навчання з 14.08.1989 по 09.01.1990 в СПТУ № 36, періодів роботи періодів роботи з 25.06.1987 по 28.06.1987 та з 30.01.1990 по 29.09.1990 на шахті «Хрустальська» виробничого об`єднання «Донбасантрацит», з 22.10.1990 по 16.09.1993 на шахті ім. 50-річчя Радянської України ордена трудового червоного знаменні Антрацитівського виробничого об`єднання по добування антрацита «Антрацит»; з 16.05.1996 по 20.05.1998 на ППП «Плутон», з 01.06.2014 по 25.04.2016 на шахті «Комсомольська» ДП «Антрацит», зарахування яких до пільгового стажу дає позивачу право на проведення перерахунку у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та зарахування до загального стажу періодів підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку з 01.08.2000 по 31.12.2000, з 01.03.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 30.04.2003, з 01.06.2003 по 31.12.2003.

Щодо періоду навчання в СПТУ № 36 з 14.08.1989 по 09.01.1990 та військової служби з 02.07.1987 по 30.05.1989.

Проходження строкової військової служби ОСОБА_1 у лавах Радянської армії з 02.07.1987 по 30.05.1989 підтверджується військовим квитком НОМЕР_5 (арк. спр. 29-32).

Згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 09.01.1990 ОСОБА_1 05.08.1989 вступив до СПТУ №36, 09.01.1990 закінчив повний курс за професією робітник гірничного очисного вибою (арк. спр. 28).

За записами трудової книжки НОМЕР_6 ОСОБА_1 працював на Шахті «Xрустальська» виробничого об`єднання «Донбасантрацит» (арк. спр. 135-136):

25.06.1987 - прийнятий підземним електрослюсарем 2 розряду з повним підземним робочим днем під землею (запис № 8);

28.06.1987 - звільнений за п. 3 ст. 36 КЗпП УРСР у зв`язку з призовом до Радянської армії (запис № 9);

14.08.1989 - 09.01.1990 - навчання в СПТУ №36 за професією робітник гірничого очисного вибою (записи № 10, № 11).

30.01.1990 - 29.09.1990 робітником гірничого очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем під землею Шахти «Хрустальська» виробничого об`єднання «Донбасантрацит» (арк. спр. 12-13).

Згідно зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, і який був чинним до 26.01.1991 розділ І «Гірничі роботи» підрозділ І «Підземні роботи» передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженернотехнічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоров пунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т.д.).

Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991, що діяв до 11.03.1994, Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, що діяв до 16.01.2003, містять в собі підрозділ І розділу І «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень»: пунктом «а» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналогічна за змістом вимога міститься і у абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240 (в редакції чинній станом на день звернення за призначенням пенсії) - час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Оскільки перерва між днем закінчення навчання в професійно-технічному навчальному закладі і днем зарахування позивача на роботу за професією, яка віднесена до робіт зі шкідливими умовами праці, передбаченими Списком № 1, не перевищує 3-х місяців, відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу роботи період навчання у СПТУ №36 з 14.08.1989 по 09.01.1990 (4 місяці 27 днів).

Пунктом «в» частини третьої статті 56 Закон № 1788-ХІІ визначено, що військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до частини першої статті 8 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зважаючи на ту обставину, що позивач на момент призову до лав Радянської армії виконував роботи за професією, яка передбачала його право на пенсію на пільгових умовах, період строкової служби з 02.07.1987 по 30.05.1989 (1 рік 10 місяців 29 днів) підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо періодів проходження виробничої практики з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 24.03.1987 по 29.04.1987 та періоду підземної роботи з 25.06.1987 по 28.06.1987, з 30.01.1990 по 29.09.1990 на шахті «Хрустальська» виробничого об`єднання «Донбасантрацит», періоду підземної роботи з 22.10.1990 по 16.09.1993 на шахті ім. 50-річчя Радянської України ордена трудового червоного знаменні Антрацитівського виробничого об`єднання по добування антрацита «Антрацит»; з 16.05.1996 по 20.05.1998 на ППП «Плутон».

Відповідно до статті 62 Закон № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок працівників визначений Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.1 Інструкції визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства (пункт 1.5 Інструкції).

Пунктом 2.2 Інструкції визначено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (пункт 2.4 Інструкції).

Пунктом 4.1 Інструкції визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383).

Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383).

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, страховий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком № 637, а страховий стаж, набутий після 01 січня 2004 року, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Підрозділом 1 «Підземні роботи» Розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, інженерно-технічні робітники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, […] на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею з обслуговування вищезазначених робітників та службовців […].

Згідно з пунктом 1010100а підрозділу 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого Кабінетом Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Згідно з пунктом 1010100а підрозділу 1 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (який діяв до 16 січня 2003 року), правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Проведення атестації робочих місць за умовами праці до 21 серпня 1992 року не вимагалось.

Дослідженням записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_6 встановлено, що у ній наявні такі записи про роботу позивача за спірні періоди (арк. спр. 131-139):

Шахта «Хрустальська» виробничого об`єднання «Донбассантрацит»:

03 вересня 1986 року прийнятий учнем підземного електрослюсаря з повним робочим днем під землею на час проходження виробничої практики, наказ від 03.09.1986 № 563/к (запис № 3);

30 жовтня 1986 року переведений підземним гірником 2-го розряду з повним робочим днем під землею час проходження виробничої практики, наказ від 30.10.1986 № 683/к (запис № 4);

29 листопада 1986 року звільнений із закінченням виробничої практики, ст. 36 п. 2 КЗпП УРСР, наказ від 02.12.1986 № 748/к (запис № 5);

24 березня 1987 року прийнятий підземним електрослюсарем 2-го розряду з повним робочим днем під землею на час проходження виробничої практики, наказ від 24.03.1986 № 165/к (запис № 6);

29 квітня 1987 року звільнений по закінченню виробничої практики по п. 2 ст. 36 КЗпП УРСР, наказ від 11.05.1987 № 260 (запис № 7);

25 червня 1987 року прийнятий підземним електрослюсарем 3-го розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 25.06.1987 № 355 в/к (запис № 8);

28 червня 1987 року звільнений по пункту 3 ст. 36 КЗпП УРСР у зв`язку з призовом до Радянської Армії, наказ від 28.06.1986 № 363/к (запис № 9);

СПТУ № 36:

14 серпня 1989 року зарахований до числа учнів за спеціальністю гірник очисного забою, наказ від 22.08.1989 № 282 (запис № 10);

09 січня 1990 року звільнений у зв`язку із закінченням строку навчання, наказ від 09.01.1990 № 6 (запис № 11);

Шахта «Хрустальська» виробничого об`єднання «Донбассантрацит»:

30 січня 1990 року прийнятий гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 30.01.1990 № 43/к (запис № 12);

29 вересня 1990 року звільнений за ст. 38 КЗпП УРСР за власним бажанням, наказ від 03.10.1990 № 418/к (запис № 13);

Шахта імені 50-летія Радянської Армії Антрацитівського виробничого об`єднання по видобутку антрацита «Антрацит»:

22 жовтня 1990 року прийнятий гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 22.10.1990 № 408к (запис № 14);

16 вересня 1996 року звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР, наказ від 17.09.1993 № 361к (запис № 15);

Приватне підприємство «Плутон»

16 травня 1996 року прийнятий гірником очисного забою з повним робочим днем під землею, наказ від 16.05.1996 № 89к (запис № 16);

20 травня 1998 року звільнений по ст. 38 КЗпП УРСР за власним бажанням, наказ від 20.05.1998 № 33к (запис № 17).

Дослідженням цих записів встановлено, що записи про роботу позивача містять всі необхідні відомості про пільговий характер роботи позивача у спірних періодах - зайнятість позивача на підземних роботах повний робочий день.

На підтвердження правильності та достовірності записів у трудовій книжці, позивачем надані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 03.09.1986 по 29.10.1986, з 24.03.1987 по 29.04.1987, з 25.06.1987 по 28.06.1987, з 30.01.1990 по 29.09.1990 на шахті «Хрустальська» виробничого об`єднання «Донбасантрацит», за період роботи з 22.10.1990 по 16.09.1993 на шахті ім. 50-річчя Радянської України ордена трудового червоного знаменні Антрацитівського виробничого об`єднання по добування антрацита «Антрацит», архівні довідки від 23.12.2019 (про нарахування заробітної плати № 1138/2, про стаж роботи № 1138/1, історична довідка 1138/3, особова картка) за період роботи з 16.05.1996 по 20.05.1998 на ППП «Плутон» (арк .спр. 32-34, 37-39, 41-47).

На підтвердження проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці позивачем надано копії наказів від 15.11.1990 № 600, від 25.06.1995 № 12 (арк. спр. 36, 40).

З матеріалів справи вбачається, що вказані документи були надані позивачем разом з заявою про перерахунок пенсії, проте оскаржуване рішення від 24 квітня 2020 року № 12 не містить зазначення підстав неприйняття таких документів до розгляду та його обгрунтування, що є обов`язковим відповідно до Закону № 1058-IV.

Суд зазначає, що позивач не може бути позбавлений свого права на перерахунок пенсії через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи, у зв`язку з наданням зазначених довідок підприємством, що знаходиться на території, непідконтрольній українській владі.

Відмова відповідача у прийняті до розгляду довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії та наказів про проведення атестації з тих підстав, що документи видані на території не контрольованій українською владою, не ґрунтується на діючому законодавстві.

Щодо відсутності документів на підтвердження атестації робочих місць, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а сформовано наступну правову позицію, згідно якої, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Оскільки судом встановлено, що записи у трудовій книжці позивача містять всі необхідні відомості про роботу (відомості про професію, що віднесена до списку № 1, повний робочий день під землею), що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно вимагає від позивача підтвердження стажу довідками, що уточнюють пільговий характер роботи та проведення атестації на підприємствах, на яких працював позивач.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач необгрунтовано не зарахував до пільгового стажу періоди роботи з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 24.03.1987 по 29.04.1987, з 25.06.1987 по 28.06.1987, з 30.01.1990 по 29.09.1990, з 22.10.1990 по 16.09.1993, з 16.05.1996 по 20.05.1998.

Щодо періоду роботи з 01.06.2014 по 25.04.2016.

Згідно із запису у трудовій книжці НОМЕР_6 в період з 09.03.2004 по 25.04.2016 ОСОБА_2 працював на шахті «Комсомольська» ДП «Антрацит» у якості робітника гірничого очисного вибою з повним робочим днем під землею. За результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 (запис № 18 - № 21).

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно із частиною дванадцятою статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною третьою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частиною одинадцятою та дванадцятою статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на положення частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:

1) особа підлягала Загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;

2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині другій статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу позивача з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форм ОК-5) у період з 01.06.2014 по 25.04.2016 відомості про сплату страхових внесків відсутні.

Однак, відповідачем не враховані вищевказані положення Закону № 2464-VI в частині настання відповідальності за невиконання обов`язку щодо належної сплати страхових внесків саме для страхувальника, а не для застрахованої особи.

Суд зазначає, що, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судому постанові від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а та від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17.

З огляду на викладене, визначена відповідачем в оскаржуваному рішенні підстава для відмови в зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.06.2014 по 25.04.2016 як відсутність відомостей по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей позивача про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування є необґрунтованою.

Отже, до пільгового стажу позивача підлягають зарахуванню періоди з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 24.03.1987 по 29.04.1987, з 25.06.1987 по 28.06.1987, з 02.07.1987 по 30.05.1989, з 14.08.1989р. по 09.01.1990, з 30.01.1990 по 29.09.1990, з 22.10.1990 по 16.09.1993, з 16.05.1996 по 20.05.1998, з 01.06.2014 по 25.04.2016, з урахуванням цього пільговий стаж роботи позивача на підземних роботах складає 20 років 4 місяців 22 днів, що відповідно до статті 8 Закону № 345-VІ, дає право на отримання пенсії, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Щодо зарахування до загального стажу періодів з 01.08.2000 по 31.12.2020, з 01.03.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2003.

Згідно підпункту 3 підпункту 3-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва» від 03.07.1998, спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до розділу II пункту 2.1 Порядку № 22-1 період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 793 «Про внесення зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», внесено зміни до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, пункт 4 доповнено абзацом наступного змісту: Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Аналізуючи вищенаведені норми права суд зазначає, що періоди провадження підприємницької діяльності з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності лише у разі перебування особи на спрощеній системі оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку.

Неможливість зарахування вказаних періодів до загального стажу відповідач в оскаржуваному рішенні обґрунтовує виключно ненаданням позивачем довідки про реєстрацію в якості суб`єкта підприємницької діяльності.

Суд зазначає, що відповідач відповідно до положень пункту 4.2. Порядку № 22-1 як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Вказані положення свідчать, що відповідач в межах своєї компетенції має право самостійно звертатися до органів державної влади з метою перевірки даних про реєстрацію позивача як суб`єкта підприємницької діяльності та перебування на спрощеній системі оподаткування. В оскаржуваному рішенні зазначено лише про ненадання позивачем довідки про реєстрацію в якості суб`єкта підприємницької діяльності, що не може бути законною підставою для позбавлення позивача гарантованого державою пенсійного забезпечення та покладення на позивача тягаря відповідальності.

За індивідуальними відомостями позивача про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 вбачається, що за період з 01.08.2000 по 31.12.2020, з 01.03.2001 по 31.12.2001, з 01.03.2002 по 31.12.2003 позивачем сплачувалися за себе страхові внески (арк. спр. 105-109).

Вищевказане свідчить про недотримання відповідачем вимог Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 щодо прийняття рішення органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів, відповідно, й про невідповідність рішення відповідача принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, що є підставою для скасування такого рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Заява N 30856/03§43) суд наголошує, що «вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах, а також закон має передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування ... Функція роз`яснення та тлумачення положень національного закону належить насамперед національним судам».

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Отже, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд вважає, що належним способом захисту, який є достатнім та необхідним для поновлення порушеного право позивача, є:

- визнання протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.04.2020 № 12 про відмову позивачу в перерахунку пенсії згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахуванні до загального стажу періоду підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку;

- зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди трудової діяльності на підземних роботах за Списком № 1: періоди проходження виробничої практики на підземних роботах з 03.09.1986 по 29.11.1986 ; з 24.03.1987 по 29.04.1987, періодів роботи з 25.06.1987 по 28.06.1987 в шахті «Хрустальська» виробниче об`єднання «Донбасантрацит», періоди військової служби з 02.07.1987 по 30.05.1989, періоди навчання з 14.08.1989 по 09.01.1990 в СПТУ № 36, періоди роботи з 30.01.1990 по 29.09.1990 в шахті «Хрустальська» виробниче об`єднання «Донбасантрацит», періоди роботи з 22.10.1990 по 16.09.1993 на шахті ім. 50-річчя Радянської України ордена трудового червоного знамені Антрацитівського виробничого об`єднання по добування антрацита «Антрацит»; періоди роботи з 16.05.1996 по 20.05.1998 в приватному виробничому підприємстві «Плутон», періоди роботи з 01.06.2014 по 25.04.2016 на шахті «Комсомольська» ДП «Антрацит» та здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 22 лютого 2019 року;

- зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до загального стажу роботи період підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку з 01.08.2000 по 31.12.2000; 01.03.2001 по 31.12.2001; 01.03.2002 по 30.04.2003; 01.06.2003 по 31.12.2003.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією від 07 лютого 2020 року № 13 (арк. спр. 7).

На підставі статті 139 КАС України суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Жидких Ольги Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92400, Луганська область, смт. Марківка, вул. Центральна, буд. 20, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 28.04.2020 № 12 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та зарахуванні до загального стажу періоду підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку.

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди трудової діяльності на підземних роботах за Списком № 1: періоди проходження виробничої практики на підземних роботах з 03.09.1986 по 29.11.1986, з 24.03.1987 по 29.04.1987, період роботи з 25.06.1987 по 28.06.1987 в шахті «Хрустальська» виробничого об`єднання «Донбасантрацит», період військової служби з 02.07.1987 по 30.05.1989, період навчання з 14.08.1989 по 09.01.1990 в СПТУ № 36, періоди роботи з 30.01.1990 по 29.09.1990 в шахті «Хрустальська» виробниче об`єднання «Донбасантрацит», період роботи з 22.10.1990 по 16.09.1993 на шахті ім. 50-річчя Радянської України ордена трудового червоного знамені Антрацитівського виробничого об`єднання по добування антрацита «Антрацит»; періоди роботи з 16.05.1996 по 20.05.1998 в приватному виробничому підприємстві«Плутон», період роботи з 01.06.2014 по 25.04.2016 на шахті «Комсомольська» ДП «Антрацит» та здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 22 лютого 2019 року.

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу роботи період підприємницької діяльності за даними персоніфікованого обліку з 01.08.2000 по 31.12.2000, 01.03.2001 по 31.12.2001, 01.03.2002 по 30.04.2003, 01.06.2003 по 31.12.2003.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного Пенсійного фонду України Луганської області судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Захарова