Справа № 520/12042/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання вирішення заяви про відвід

22.06.2020 р. справа №520/12042/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження питання про відвід судді Сліденка А.В. по справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник) до Приватного акціонерного товариства "Куряжський домобудівельний комплекс" (далі за текстом - ПрАТ, Товариство) про: 1) визнання протиправною бездіяльності; 2) зобов`язання надати відповідь на запит Горла М.В. від 29.11.2018р., -

встановив:

19.06.2020 р. до суду надійшла письмова заява ОСОБА_1 , подана ним як особою, котра заявила позов, про відвід судді Сліденка А.В.

Згадана заява мотивована сумнівами в неупередженості та об`єктивності судді Сліденка А.В., оскільки раніше, за твердженням позивача, суддею безпідставно було передано попередню заяву про відвід для розгляду іншому складу суду.

З цього приводу суд зазначає, що 22.05.2020 р. до суду надходила письмова заява позивача про відвід судді Сліденка А.В., мотивована сумнівами в неупередженості та об`єктивності судді Сліденка А.В.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, то ухвалою від 15.06.2020р. передав заяву про відвід для вирішення по суті іншому складу суду згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 40 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2020р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сліденка А.В. по адміністративній справі №520/12042/18 було відмовлено.

Розглядаючи нову заяву ОСОБА_1 про відвід судді від 19.06.2020р., суд зазначає, що правовідносини з приводу відводу (самовідводу) від участі у розгляді адміністративної справи унормовані, насамперед, приписами ст.ст.36-41 КАС України та додаткового деталізовані приписами Закону України "Про запобігання корупції" в частині урегулювання реального конфлікту інтересів чи потенційного конфлікту інтересів.

Так, положеннями ст.36 КАС України визначені підстави для відводу.

Зокрема, ч.1 ст.36 КАС України указано, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Процедуру ж (тобто механізм) вирішення питання про відвід (самовідвід) визначено положеннями ст.40 КАС України.

Зокрема, ч.3 ст.40 КАС України передбачено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч.4 ст.40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

За попередньою заявою про відвід від 22.05.2020р. суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виклав цей висновок у тексті судового акту і тому передав остаточне вирішення питання про відвід іншому складу суду.

Такий порядок вчинення процесуальних дій повністю відповідає положенням ч.ч.3 і 4 ст.40 КАС України і був використаний задля формування у заявника впевненості у вирішенні питання про відвід не тим суддею, якому заявник висловив недовіру, а зовсім іншим складом суду.

Іншого процесуального механізму спростування уявного припущення заявника про необґрунтованість та упередженість судді діючий процесуальний закон не містить.

Проте, не задовольнившись вжитими судом процесуальними заходами, заявник продовжує наполягати на упередженості і необ`єктивності судді, вбачаючи порушення закону у неухильному додержанні судом приписів діючої норми процесуального права.

Оцінивши наявні у справі документи, суд констатує, що зміст усіх аргументів заявника явно та очевидно зводиться до незгоди саме із процесуальними рішеннями, постановленими суддею при відправленні правосуддя у цій справі.

Між тим, чітко сформульованим застереженням ч.4 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України прямо передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, усі використані заявником аргументи не можуть бути визнані суддею поза розумним сумнівом достатніми підставами для задоволення заявленого відводу, адже у протилежному випадку матимуть місце усі ознаки свідомого ухилення судді від відправлення правосуддя за відсутності визначених процесуальним законом обставин.

З огляду на викладене, наведені у заяві про відвід доводи заявника слід визнати явно та очевидно необґрунтованими.

Тому суд доходить до переконання про те, що матеріали справи не містять жодної з передбачених ч.1 ст.36 КАС України підстав відводу (самовідводу), позаяк доводи заяви про відвід не підтверджені ані належними аргументами, ані відповідними доказами.

Однак, задля створення в усвідомленні заявника усіх фізично можливих в об`єктивній дійсності умов дотримання вимог процесуального закону і зважаючи на те, що приписами ст.40 КАС України взагалі не урегульовано процедури вирішення питання відводу судді при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб, суд вважає за необхідне передати заяву про відвід для остаточного вирішення по суті іншому складу суду згідно з абз.1 ч.4 ст.40 КАС України.

При вирішенні питання про відвід, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (рішення від 21.01.1999р. у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») і тому надав оцінку усім обставинам, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення відводу, та дослухався до усіх аргументів заявника, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення згаданого питання.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 36-41, 90, 211, 236, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Передати заяву позивача від 19.06.2020р. про відвід судді Сліденка А.В. від розгляду справи №520/12042/18 для вирішення по суті іншому складу суду згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 40 КАС України.

2. Роз`яснити, що ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту проголошення (підписання).

Суддя Сліденко А.В.