Справа № 640/13839/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

24 червня 2020 року м. Київ № 640/13839/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомДержавної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт"
доДержавної служби експортного контролю України
треті особи1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології", 2) Державний концерн "Укроборонпром"
про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби експортного контролю України (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 19-21, ), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 114, ), Державний концерн "Укроборонпром" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, ) в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" на отримання дозволу на здійснення міжнародної передачі зенітно-ракетного комплексу С-125 "Печора" для потреб Міністерства оборони Турецької Республіки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2020 відкрито провадження у справі, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Державній службі експортного контролю України:

- розглядати документи Товариства з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" на отримання дозволу на здійснення міжнародної передачі зенітно-ракетного комплексу С-125 "Печора" для потреб Міністерства оборони Турецької Республіки,

- видавати дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" на здійснення міжнародної передачі зенітно-ракетного комплексу С-125 "Печора" для потреб Міністерства оборони Турецької Республіки.

Обґрунтовуючи наявність підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить подальший захист прав та інтересів позивача, оскільки виконання неправомірного дозволу на здійснення міжнародної передачі товарів військового призначення завдасть шкоди діловій репутації позивача, а також призведе до збитків державного підприємства, що має стратегічне значення для держави.

Позивач зазначає, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" не може бути видано дозвіл на здійснення міжнародної передачі товару військового призначення, оскільки зазначеним підприємством не погоджено маркетинг ринку збуту з Державним концерном "Укроборонпром". Також, у клопотанні зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" має повноваження на експорт товарів військового призначення виключно власного виробництва, тоді як зенітно-ракетний комплекс С-125 "Печора" не є номенклатурною продукцією Товариства з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології".

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Частиною другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з наслідками, які настануть внаслідок, зокрема, зупинення дії оскаржуваного адміністративного акта.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас, для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 по справі № 640/9167/19.

Враховуючи природу принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд повинен проаналізувати та оцінити доводи заявника щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваного рішення чи дій. Суд звертає увагу заявника, що такі ознаки не мають окреслених меж, тоді як вони повинні свідчити про таку протиправність поза обґрунтованим сумнівом.

Позивач зазначає, що очевидними ознаками протиправності оскаржуваних дій є те, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" надано повноваження на експорт військової продукції виключно власного виробництва, тоді як ракетний комплекс не є номенклатурною продукцією підприємства.

Зазначеним обставинам може бути надано оцінку виключно під час розгляду справи по суті.

Разом з тим, з листа Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" від 31.01.2020 № USE-53.2-250м, листів Державного концерну "Укроборонпром" від 13.02.2020 " UOP 21.3.1-180/M, від 18.03.2020 № UOP 21.3-2316, від 12.06.2020 № UOP 14.2.2-4428, листа Служби безпеки України від 17.06.2020 № 2/4/2-4797нт вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" вчиняються дії щодо погодження маркетингу ринку збуту, щодо проведення переговорів та отримання дозволу на постачання зенітного ракетного комплексу С-125 "Печора" для потреб Міністерства оборони Турецької Республіки.

У свою чергу, Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" має укладений зовнішньоекономічний контракт та погоджений маркетинг збуту зенітного ракетного комплексу С-125 "Печора" для потреб Міністерства оборони Турецької Республіки.

Крім того, суд звертає увагу, що пунктом 1-20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.1999 № 1228 надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" до 01.11.2023 повноваження на право здійснення експорту товарів військового призначення власного виробництва за відповідними позиціями.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у клопотанні позивача, буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, стане неможливим.

Суд наголошує, що у даному випадку суд не вирішує питання законності дій відповідача щодо розгляду документів про видачу дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології". Натомість, суд тимчасово забороняє відповідачу видавати Товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" на здійснення міжнародної передачі зенітно-ракетного комплексу С-125 "Печора" для потреб Міністерства оборони Турецької Республіки.

Такий забезпечувальний захід має тимчасовий характер та спрямований виключно на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті та прийняття судового рішення у справі.

Отже, суд задовольняє клопотання Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" в частині заборони Державній службі експортного контролю України видавати дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" на здійснення міжнародної передачі зенітно-ракетного комплексу С-125 "Печора" для потреб Міністерства оборони Турецької Республіки.

Водночас, клопотання в частині заборони розглядати подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" документи є необґрунтованим, оскільки сама процедура розгляду документів жодним чином не впливає на права та інтереси заявника.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 150-154, 156, 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення адміністративного позову.

3. Заборонити Державній службі експортного контролю України видавати дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю "Оборонні технології" на здійснення міжнародної передачі зенітно-ракетного комплексу С-125 "Печора" для потреб Міністерства оборони Турецької Республіки.

4. В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 23.06.2023.

Стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому на підставі даної ухвали є Товариство з обмеженою відповідальністю Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36, ), боржником - Державна служба експортного контролю України (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 19-21, ).

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Частиною першою статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.П. Огурцов