Справа № 480/519/20
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2020 р. справа № 480/519/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.
за участю секретаря судового засідання - Ломакіної К.І.
позивача - ОСОБА_1
представника позивача - Матішинця В.В.
представників відповідача - Литвиненка А.О., Бітюкова Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/519/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області № 1 від 02.01.2020 в частині застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області № 1 о/с від 03.01.2020 По особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення на підставі наказу від 02.01.2020 № 1;
- поновити на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції ГУНП в Сумській області з 04 січня 2020 року;
- стягнути середній заробіток за вимушений прогул.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу ГУНП від 06.12.2019 № 1179 Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії до ГУНП надійшла інформація про те, що Територіальним управлінням ДБР здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України щодо можливих неправомірних дій з боку інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Буринського відділення поліції (Буринського ВП) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та поліцейського цього ж сектору сержанта поліції ОСОБА_2 . З метою встановлення причин та умов, що сприяли вказаній події за вказаним фактом було призначене службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію. Проте, дисциплінарна комісія вийшла за межі наданих їй наказом повноважень та досліджувала інші матеріали реєстрації в журналі єдиного обліку (далі по тексту ЄО) Буринського ВП, які не мали стосунку до обставин, що стали підставою для призначення даного службового розслідування. На думку комісії, під час вивчення таких матеріалів було виявлено порушення службової дисципліни, що виразилося у ігноруванні завдань та обов`язків визначених посадовою інструкцією, Присяги працівника поліції, невиконання вимог частин 1, 2, 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог ст. 3, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18; п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, ігнорування вимог пп. 1 п. 1, п. 6 розділу II, пп. 7 п. 1 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 № 111, що виразилось у не здійсненні оперативного реагування на повідомлення про сімейне насильство (ЄО Буринського ВП №3249 від 26.11.2019), ігноруванні вимог абз. 2 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», невиконання вимог пункту 1 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - Порядок), затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, що виразилося у неприйнятті заяви від заявника під час реагування на повідомлення про шахрайство (ЄО Буринського ВП № 2565 від 13.09.2019) та передчасного прийняття рішення по вказаному зверненню, шляхом списання його електронним рапортом про результати відпрацювання виклику, ігноруванні пунктів 3, 8 частини 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у неналежному реагуванні на повідомлення про сімейне насильство (ЄО Буринського ВП №2732 від 28.09.2019), та не вжиття заходів щодо притягнення винного до адміністративної відповідальності. Позивач зазначив, що комісія не надала йому можливості надати пояснення стосовно зазначених фактів. Крім того, позивач вважає, що вказані звинувачення у порушенні чинного законодавства є безпідставними, оскільки дисциплінарних проступків зазначених у матеріалах службового розслідування він не вчиняв.
Головне управління Національної поліції в Сумській області подало до суду відзив на позов, де заперечуючи проти позову, вказує, що 29.11.2019 Державним бюро розслідувань, за заявою мешканця м. Буринь внесено відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 368 КК України. У рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження перевіряється причетність поліцейських Буринського ВП, у тому числі ОСОБА_1 . Наказом начальника ГУНП в Сумській області № 1179 від 06.12.2019 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Буринського ВП, зокрема ОСОБА_1 . В ході службового розслідування встановлено вчинення позивачем дисциплінарних проступків. Так, 26.11.2019 на телефон чергової служби Буринського ВП надійшло повідомлення від громадянки про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 у с. Миколаївка Буринського району вчиняє сімейну сварку з її сином (ЄО Буринського ВП № 3249 від 26.11.2019). Оперативний черговий Буринського ВП направив на місце події групу реагування патрульної поліції (ГРПП) у складі Пурдеса В.В. та Куштименка В.М. За результатами виконання завдання ОСОБА_1 склав рапорт, про те, що у ході виїзду на місці події за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто вхідні двері до будинку не відчинив, що унеможливило опитування учасників події. Однак службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порушення вимог пп. 1 п. 1, п. 6 розділу II, пп. 7 п. 1 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 № 111, фактично на місце події взагалі не виїжджали, і після отримання завдання на службовий планшет, продовжували залишатися у м. Буринь. Також, 13.09.2019 до чергової служби Буринського ВП зі служби 102 надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_4 щодо протиправних дій особи ромської народності на ім`я ОСОБА_5 , який не повертає носій електронної інформації належний заявникові (ЄО № 2565 від 13.09.2019). З метою реагування та вжиття заходів на місце події було направлено наряд ГРПП у складі Пурдеса В.В. та Куштименка В.М. У подальшому за результатами виїзду ОСОБА_1 складено письмовий рапорт на ім`я начальника Буринського ВП, у якому зазначено, що до приїзду працівників поліції на місце виклику, зі слів заявника допомога поліцейських вже не була потрібна. Разом з тим, під час службового розслідування дружина заявника ОСОБА_6 повідомила, що особа ромської народності на ім`я ОСОБА_5 , незважаючи на обіцянки поліцейських, які здійснювали реагування на вказане повідомлення, носій електронної інформації її чоловіку не повернув. Також остання повідомила, що під час реагування поліцейськими на повідомлення, незважаючи на бажання її чоловіка повернути належний йому носій електронної інформації та написати заяву з даного приводу, працівниками поліції Буринського ВП заяву від останнього так прийнято і не було. Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час реагування на звернення громадянина ОСОБА_4 було допущено порушення вимог п. 1 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - Порядок), затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, відповідно до якого усні заяви (повідомлення) від осіб уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський, до повноважень якого це належить, вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію. У подальшому, 14.09.2019 ОСОБА_1 у порушення вимог ст. 19 Закону України Про звернення громадян без вжиття заходів щодо проведення повної та ґрунтовної перевірки, у тому числі, встановлення особи правопорушника, було прийнято передчасне та необґрунтоване рішення шляхом формування електронного рапорту про результати реагування на подію, тим самим проігнорувавши вимоги п. 1 розділу VIII Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930. Крім того, службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 не було забезпечено належного реагування та вжиття заходів до правопорушника на звернення громадянки ОСОБА_7 27.09.2019 щодо вчинення відносно неї домашнього насильства з боку її сина громадянина ОСОБА_8 ( НОМЕР_1 № НОМЕР_2 від 27.09.2019). Під час реагування на вказане повідомлення ОСОБА_1 , у порушення вимог пункту 1 розділу II Порядку, заходів щодо внесення усної заяви до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію під час реагування на звернення громадянки ОСОБА_7 вжито не було, а лише опитано порушника. Незважаючи на наявні ознаки адміністративного правопорушення, заходів спрямованих на з`ясування обставин правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності вжито не було. 28.09.2019 ОСОБА_1 у порушення вимог абзацу 2 ст. 19 Закону України Про звернення громадян без проведення об`єктивного, всебічного розгляду звернення ОСОБА_7 , було прийнято передчасне та необґрунтоване рішення шляхом формування електронного рапорту про результати реагування на подію. У зв`язку із неналежним реагуванням ОСОБА_1 на звернення громадянки ОСОБА_7 від 27.09.2019 і невжиттям заходів до її сина громадянина ОСОБА_8 , остання була змушена 28.09.2019 звернутися до поліції із аналогічним повідомленням (ЄО № 2732 від 28.09.2019). Враховуючи всі обставини встановлені службовим розслідуванням, комісія дійшла висновку про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Тому, на підставі висновків службового розслідування були видані відповідні накази про звільнення позивача зі служби в поліції за порушення службової дисципліни.
Ухвалою суду від 28.01.2020 відкрито провадження та призначено справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Згідно з ухвалою від 20.03.2020 продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів.
Протокольною ухвалою від 26.05.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник Матішинець В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Представники відповідача Литвиненко А.О., Бітюков Д.В. проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 28.12.2015 до 03.01.2020 проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області № 1 від 02.01.2020 до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на підставі ст.ст.11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилося у ігноруванні завдань та обов`язків визначених посадовою інструкцією, Присяги працівника поліції, невиконання вимог частин 1, 2, 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог ст. 3, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18; п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію, ігнорування вимог пп. 1 п. 1, п. 6 розділу II, пп. 7 п. 1 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 № 111, що виразилося у не здійсненні оперативного реагування на повідомлення про сімейне насильство (ЄО Буринського ВП № 3249 від 26.11.2019), ігноруванні вимоги абзацу 2 ст. 19 Закону України Про звернення громадян, п. 1 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, що виразилося у неприйнятті заяви від заявника під час реагування на повідомлення про шахрайство (ЄО Буринського ВП № 2565 від 13.09.2019) та передчасного прийняття рішення по вказаному зверненню, шляхом списання його електронним рапортом про результати відпрацювання виклику, ігноруванні п. 3, 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", що виразилося у неналежному реагуванні на повідомлення про сімейне насильство (ЄО Буринського ВП № 2732 від 28.09.2019) та не вжиття заходів щодо притягнення винного до адміністративної відповідальності, на підставі статей 11, 12, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (т.1 а.с.16-18).
Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області № 1 о/с від 03.01.2020 По особовому складу, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення на підставі наказу від 02.01.2020 №1 (т.1 а.с.19).
Не погодившись з вказаними наказами, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018, № 2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Частинами 1, 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За приписами частин 1, 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Частиною третьою вказаної статті визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення із служби в поліції.
Згідно з частинами 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини першої ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Частиною другою даної статті передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;
4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
5) користуватися правничою допомогою.
За приписами частини третьої ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Аналогічні правові норми викладені у Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі по тексту - Порядок № 893).
Відповідно до п. 2 Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
Згідно матеріалів службового розслідування комісія не зробила висновку стосовно наявності в діях ОСОБА_1 , пов`язаних з вимаганням та одержанням неправомірної вигоди, ознак дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим, дана обставина не стала підставою звільнення позивача.
В той же час, службовим розслідуванням встановлено вчинення ОСОБА_1 інших дисциплінарних проступків.
Так, 26.11.2019 на телефон чергової служби Буринського ВП надійшло повідомлення від громадянки про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 у с. Миколаївка Буринського району вчиняє сімейну сварку з її сином, зареєстрованого в журналі єдиного обліку (ЄО) Буринського ВП № 3249 від 26.11.2019. Оперативний черговий Буринського ВП направив на місце події групу реагування патрульної поліції (ГРПП) у складі Пурдеса В.В. та Куштименка В.М. За результатами виконання завдання ОСОБА_1 склав рапорт, про те, що у ході виїзду на місці події за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто вхідні двері до будинку не відчинив, що унеможливило опитування учасників події.
Однак службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порушення вимог пп. 1 п. 1, п. 6 розділу II, пп. 7 п. 1 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 № 111, фактично на місце події взагалі не виїжджали, і після отримання завдання на службовий планшет, продовжували залишатися у м. Буринь.
Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , вони разом з ОСОБА_2 , перебуваючи на службі у складі групи реагування патрульної поліції від оперативного чергового Буринського ВП розпорядження про необхідність виїхати в село Миколаївка для перевірки повідомлення про сімейне насильство. Через деякий час оперативний черговий Буринського ВП надав вказівку по телефону не їхати на вказаний виклик, оскільки даним фактом займається дільничний офіцер поліції. Тому вони дійсно не виїзжали в село Миколаївка.
Проте, з письмових пояснень оперативного чергового Буринського ВП ОСОБА_9 вбачається, що він не давав розпорядження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виїзжати на місце події в с. Миколаївка. Тим більше не давав вказівки скласти завідомо неправдивий рапорт про нібито виїзд на місце події.
Дільничний офіцер поліції ОСОБА_10 також в ході службового розслідування пояснював, що він отримав матеріали про сімейне насильство у селі Миколаївка 27.11.2019, тобто наступного дня після чергування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які повинні були виїхати на місце події.
З копії рапорту ОСОБА_1 на ім`я начальника Буринського ВП вбачається, що він разом з ОСОБА_2 здійснили виїзд на місці події за адресою: АДРЕСА_1 , однак, ніхто вхідні двері до будинку не відчинив, що унеможливило опитування учасників події.
Відповідно до пункту 6 розділу II Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 № 111 (далі по тексту Інструкція № 111) поліцейський незалежно від місцеперебування після отримання доручення диспетчера або оперативного чергового щодо реагування на правопорушення або подію зобов`язаний негайно здійснити всі необхідні заходи щодо безумовного виконання такого доручення.
Підпунктом 7 пункту 1 розділу IX Інструкції № 111 передбачено, що у разі реагування на правопорушення або подію, які не містять ознак злочину, невідкладно забезпечити збір необхідних матеріалів перевірки.
Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку у вигляді невиконання доручення оперативного чергового Буринського ВП щодо реагування на правопорушення або подію.
Також службовим розслідуванням встановлено, що 13.09.2019 до чергової служби Буринського ВП зі служби 102 надійшло повідомлення громадянина ОСОБА_4 щодо протиправних дій особи ромської народності на ім`я ОСОБА_5 , який не повертає носій електронної інформації належний заявникові (ЄО № 2565 від 13.09.2019). З метою реагування та вжиття заходів на місце події було направлено наряд ГРПП у складі Пурдеса В.В. та Куштименка В.М. У подальшому за результатами виїзду ОСОБА_1 складено письмовий рапорт на ім`я начальника Буринського ВП, у якому зазначено, що до приїзду працівників поліції на місце виклику, зі слів заявника, допомога поліцейських вже не була потрібна.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що під час виїзду на вказане місце події заявник ОСОБА_4 відмовився писати заяву про незаконне заволодіння його носієм електронної інформації. Тому було складено відповідний рапорт.
Разом з тим, під час службового розслідування дружина заявника ОСОБА_6 , повідомила, що особа ромської народності на ім`я ОСОБА_5 , незважаючи на обіцянки поліцейських, які здійснювали реагування на вказане повідомлення, носій електронної інформації її чоловіку не повернув. Також остання повідомила, що під час реагування поліцейськими на повідомлення, незважаючи на бажання її чоловіка повернути належний йому носій електронної інформації та написати заяву з даного приводу, працівниками поліції Буринського ВП заяву від останнього так прийнято і не було.
Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація. Заяви (повідомлення) можуть бути усні або письмові: усні заяви (повідомлення) від осіб уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський, до повноважень якого це належить, вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.
Отже, ОСОБА_1 зобов`язаний був усну заяву ОСОБА_4 внести до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.
Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 під час реагування на звернення громадянина ОСОБА_4 було допущено порушення вимог п. 1 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100.
14.09.2019 ОСОБА_1 без вжиття заходів щодо проведення повної та ґрунтовної перевірки, у тому числі, встановлення особи правопорушника, було прийнято передчасне та необґрунтоване рішення шляхом формування електронного рапорту про результати реагування на подію.
Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку у вигляді неприйняття заяви від заявника під час реагування на повідомлення про шахрайство.
Крім того, службовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2019 звернулася громадянка ОСОБА_7 щодо вчинення відносно неї домашнього насильства з боку її сина громадянина ОСОБА_8 (ЄО Буринського ВП № 2722 від 27.09.2019). Під час реагування на вказане вище повідомлення ОСОБА_1 , заходів щодо внесення усної заяви до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію вжито не було, а лише опитано порушника. Незважаючи на наявні ознаки адміністративного правопорушення, заходів, спрямованих на з`ясування обставин правопорушення, вжито не було.
28.09.2019 ОСОБА_1 , без проведення об`єктивного, всебічного розгляду звернення ОСОБА_7 , не вживши заходів щодо притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника, прийняв рішення шляхом формування електронного рапорту про результати реагування на подію.
Разом з тим, у зв`язку із неналежним реагуванням ОСОБА_1 на звернення громадянки ОСОБА_7 від 27.09.2019 і невжиттям заходів до її сина громадянина ОСОБА_8 , остання була змушена 28.09.2019 звернутися до поліції із аналогічним повідомленням (ЄО № 2732 від 28.09.2019).
У рамках реагування на вказане повідомлення, дільничним офіцером поліції сектору превенції Буринського ВП старшим лейтенантом поліції Науменком Р.О., стосовно громадянина ОСОБА_8 було складено протокол за вчинення ним адміністративного проступку, передбаченого ч. 2 с. 173-2 КУпАП. За результатом розгляду адміністративного провадження Буринським районним судом Сумської області 04.10.2019 на громадянина ОСОБА_8 накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту.
Відповідно до пунктів 3, 9 частини 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Враховуючи всі обставини встановлені службовим розслідуванням, комісія дійшла вмотивованого висновку про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
На підставі висновків службового розслідування відповідачем правомірно видані відповідні накази про звільнення позивача зі служби в поліції за порушення службової дисципліни.
Посилання ОСОБА_1 на відсутність повноважень у комісії проводити службове розслідування за іншими фактами, ніж той, що вказаний у наказі про службове розслідування, а саме: факт вимагання та отримання неправомірної вигоди, є безпідставними, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Тобто, службове розслідування передбачає також встановлення причин і умов його вчинення, та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Саме під час вивчення вказаних обставин службовим розслідуванням були встановлені порушення службової дисципліни ОСОБА_1 .
Ні Дисциплінарним статутом Національної поліції України, ні іншими підзаконними нормативно-правовими актами не передбачено у такому випадку призначати окреме службове розслідування.
Суд вважає, що виявлені в ході службового розслідування дисциплінарні проступки не повинні залишатися поза увагою комісії та відповідного реагування з боку керівника, а на порушника службової дисципліни повинно бути накладено відповідне дисциплінарне стягнення.
Стосовно заяв позивача, що під час службового розслідування йому не було забезпечено можливості надати письмові пояснення, суд зазначає, що вказані заяви спростовуються письмовим поясненням ОСОБА_1 від 07.12.2019, у якому він відмовляється від надання письмових пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України, а також актом про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення від 10.12.2019, який не викликає у суду сумнівів, оскільки підписаний самим позивачем (т.1 а.с. 247, 248).
Отже, ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування мав можливість надати свої пояснення з приводу порушень службової дисципліни та надати відповідні докази.
Позивачем також суду не надано жодного доказу на спростування фактів порушення службової дисципліни, викладених у матеріалах службового розслідування.
Таким чином, у суду відсутні законні підстави для визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області № 1 від 02.01.2020 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, наказу № 1 о/с від 03.01.2020 По особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення на підставі наказу від 02.01.2020 № 1, а також відсутні підстави для поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 судові витрати позивачу не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді стягнення заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення складений 19.06.2020.