Справа № 420/5121/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5121/20
УХВАЛА
22 червня 2020 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з навчанням,-
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви, з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1 та 2 статті 46 КАС України передбачено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.
Відповідно до ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Згідно з ч.1 та 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Отже, з викладеного вбачаються два випадки, коли прокурор може звертатись до суду в інтересах держави, а саме:
- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;
- у разі відсутності такого органу.
Тобто, у першому випадку прокурор здійснює представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.
«Нездійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Суд зазначає, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року по справі №925/68/18.
В обґрунтування наявності підстав на звернення до суду Військового прокурора Одеського гарнізону для представництва інтересів держави у даній справі вказано невжиття Національною академією Національної гвардії України та Міністерством внутрішніх справ України заходів представницького характеру щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії Національної гвардії України курсанта ОСОБА_1 .
Щодо підстав невжиття Національною академією Національної гвардії України заходів звернення до суду з такими позовними вимогами зазначено, що остання є державною установою та що бюджетні асигнування на сплату судового збору академії не виділялись.
Суддя не приймає до уваги таке твердження Військового прокурора Одеського гарнізону, оскільки доказів на підтвердження вказаного разом з позовом не надано, так само як не надано доказів звернення Національною академією Національної гвардії України для виділення таких коштів та відмови у їх виділенні.
До позовної заяви Військовим прокурором Одеського гарнізону було додано лист Головного управління Національної гвардії України від 08 травня 2020 року №27/33/3-3510, підписаний заступником командувача генерал-лейтенантом Юрієм Лебідь, у якому Військового прокурора Одеського гарнізону щодо Сердюка ОСОБА_3 . проінформовано, що «МВС та Головним управлінням Національної гвардії України позовні заяви щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням зазначених вище курсантів, не подавалися та подаватися не плануються».
При цьому, до суду не надано доказів на підтвердження повноважень заступника командувача генерал-лейтенанта Юрія Лебідь на представництво інтересів Міністерства внутрішніх справ України, зокрема щодо прийняття від імені МВС рішення, що останнє не буде звертатись до суду з позовними вимогами про відшкодування витрат на навчання та утримання ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань органом управління Національної академії Національної гвардії України є Міністерство внутрішніх справ України.
Суд зазначає, що доказів неможливості звернення до суду за захистом порушених інтересів Національною академією Національної гвардії України чи Міністерством внутрішніх справ України Військовим прокурором Одеського гарнізону до суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, прокурором не наведено достатніх та обґрунтованих підстав неможливості здійснення захисту своїх інтересів Національною академією Національної гвардії України чи Міністерством внутрішніх справ України, які володіють повноваженнями самостійно звертатися до суду із зазначеним позовом, а також не надано доказів, що свідчать про неналежне вчинення Національною академією Національної гвардії України чи Міністерством внутрішніх справ України таких дій.
Отже, військовим прокурором Одеського гарнізону належним чином не обґрунтовано підстави для представництва ним інтересів держави у цій справі, у зв`язку з чим у нього відсутні повноваження для звернення з даним позовом до суду в інтересах держави.
Відповідно до п.7 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне повернути дану позовну заяву позивачу.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 256,294,295 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов`язаних з навчанням повернути позивачеві.
Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Вовченко