Справа № 826/20189/16
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого-судді Черпіцької Л.Т. та суддів Епель О.В., Чаку Є.В., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЗБК-1" до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у місті Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та апеляційної скарги, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження, з огляду на наступне.

Як вбачається за матеріалів справи, оскаржуване рішення суду першої інстанції було прийнято 01 листопада 2018 року у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження та отримано представником відповідача 12 листопада 2018 року.

07 грудня 2018 року відповідач звертався з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.02.19 було повернуто у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

05 травня 2020 року з апеляційною скаргою повторно звернулось Головне управління ДПС у місті Києві, в якій також заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року, обґрунтоване тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» Державні податкові інспекції районів в м. Києві реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДФС у м. Києві. В подальшому Постановою Кабінету міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" реорганізовано Головне управління ДФС у м. Києві шляхом його приєднання до Головного управління ДПС у м. Києві. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р оголошено про початок роботи Державної податкової служби України. Враховуючи вищевикладене, правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у м. Києві є Головне управління ДПС у м. Києві.

У зв`язку з реорганізацією територіальних органів ДФС відбулась поступова передача судових справ та під час проведення інвентаризації справ Головним управлінням ДПС у м. Києві було виявлено, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року не оскаржено в апеляційному порядку, у зв`язку з поверненням первинної апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, у зв`язку з великим навантаженням на одну штатну одиницю, великий обсяг роботи та малою чисельністю відповідальних осіб за супроводження судових справ, Головне управління ДПС у місті Києві просить суд визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» вбачається, що Державну податкову службу України та Державну митну службу України утворено шляхом реорганізації Державної фіскальної служби шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р погоджена пропозиція Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Тобто, функція адміністрування податків та зборів належить до повноважень Головних управлінь ДПС в областях, в той час, згідно вищевказаних положень - здійснення функцій ДФС припинено.

Отже, Головні управління ДПС виконують обов`язки, які раніше виконувались Головними управліннями ДФС. Тобто фактично ці особи є одним і тим же суб`єктом.

У своїй постанові від 23 травня 2018 року в справі № 804/2845/15 Верховний Суд підкреслив, що норма абз. 3 ч. 4 ст. 189 КАС України (яка за своїм змістом є аналогічною положенням ч. 2 ст. 299 КАС України) направлена на забезпечення юридичної передбачуваності судових рішень та стабільності поведінки суб`єктів владних повноважень під час виконання своїх повноважень стосовно подання апеляційної скарги на судові рішення.

Крім того, суд касаційної інстанції у згаданому рішення зазначив, що вищезазначена норма статті є імперативною і не встановлює будь-яких винятків щодо можливості поновлення строку на апеляційне оскарження після спливу річного строку з дати оголошення рішення суду для суб`єкта владних повноважень.

Також Верховний Суд у постанові від 05 липня 2018 року в справі № 490/11395/15-а звернув увагу на те, що встановлений абз. 3 ч. 4 ст. 189 КАС України є присічним та поновленню не підлягає.

В той же час, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України. Виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і податковий орган зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

При цьому, колегія суддів зазначає, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

У свою чергу, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів, також, враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі "Лелас проти Хорватії", відповідно до яких, держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Окрім того, обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року. Інших доводів поважності причин пропуску строку скаржником не зазначено.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів скаржника щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 241, 242, 243, 248, 299, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Головне управління ДПС у місті Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЗБК-1" до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Л.Т. Черпіцька

Судді: О.В. Епель

Є.В. Чаку