Справа № 240/3349/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

24 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/3349/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Майстренко Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 13.04.2017;

- зобов`язати Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 13.04.2017;

- визнати протиправною бездіяльність Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 станом на день звільнення з військової служби 13.04.2017;

- зобов`язати Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 станом на день звільнення з військової служби 13.04.2017, враховуючи базовий місяць індексації заробітної плати, встановлений для військовослужбовців Державної прикордонної служби України;

- визнати протиправною бездіяльність Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплати ОСОБА_1 в день виключення із списків частини 13.04.2017 компенсації за неотримане речове майно;

- стягнути з Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок за неотримане речове майно при звільненні за період з 13.04.2017 по 26.06.2017 у сумі 25151,25 грн.

Позов обґрунтований, зокрема, тим, що відповідачем не проведено з ним своєчасно розрахунок при звільненні, оскільки в день виключення із списків частини відповідачем не було виплачено компенсацію за неотримане речове майно. У зв`язку з цим заявлено позовні вимоги про стягнення з Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок за неотримане речове майно при звільненні за період з 13.04.2017 по 26.06.2017 у сумі 25151,25 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин такого пропуску.

Позивач на виконання вимог ухвали суду надав заяву, в якій просив визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк. В обґрунтування заяви зазначив, що отримавши 26.06.2017 суму 25151,25 грн., він не знав про те, чи в повному обсязі проведено розрахунок за неотримане речове майно, а про порушення його прав йому стало відомо 02.03.2020, коли він звернувся за правовою допомогою.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Також цією ухвалою суд повідомив позивача про те, що питання щодо дотримання строків звернення до суду буде вирішено під час розгляду адміністративної справи по суті.

Розглянувши зазначену заяву позивача, суд встановив таке.

Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовідносини щодо стягнення з відповідача середнього заробітку є такими, що пов`язані з проходженням військової служби.

При цьому, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Разом з тим, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 №910/4518/16.

Одночасно суд враховує, що за змістом ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, жодні компенсаційні виплати позивачу як військовослужбовцю не входять до складу його грошового забезпечення і не можуть ототожнюватися із винагородою за військову службу. Такі компенсаційні виплати є відповідними видами додаткових гарантій та відповідальності з боку держави.

Отже, виплата середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки вплати грошової компенсації за неотримане речове майно не входить до структури саме грошового забезпечення військовослужбовця, тобто до структури винагороди за службу.

Тобто, такі кошти за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, а не складовою грошового забезпечення, а тому до спірних відносин не можна застосовувати положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Згідно з ч. 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що підставою для звернення позивача з даним позовом до суду стала виплата йому Житомирським прикордонним загоном Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України грошової компенсації за неотримане речове майно не в день його звільнення з військової служби - 13.04.2017, а 26.06.2017, тобто із затримкою, на його думку, повного розрахунку при звільненні. З огляду на це, позивач звернувся із даним позовом до суду з вимогою про стягнення з Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України середнього заробітку за період з 13.04.2017 по 26.06.2017.

У той же час даний позов позивачем подано лише 10.03.2020.

Жодних причин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу з дня звільнення з військової служби або принаймні з дати проведення з ним розрахунку звернутися з даним позовом у передбачений законодавцем місячний строк, позивачем суду не наведено і жодних доказів в їх обґрунтування не долучено. Доводи щодо звернення за правовою допомогою не є такими, що свідчать про існування обставин, які робили б неможливою своєчасну ініціацію позивачем судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовну заяву в частині стягнення з Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок за неотримане речове майно при звільненні за період з 13.04.2017 по 26.06.2017 у сумі 25151,25 грн. слід залишити без розгляду.

На підставі вищезазначеного та керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок за неотримане речове майно при звільненні за період з 13.04.2017 по 26.06.2017 у сумі 25151,25 грн. залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 КАС України та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановлений строк на апеляційне оскарження відповідно до п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Н.М. Майстренко