Справа № 560/2935/19
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2935/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

23 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Франовської К.С. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року (рішення ухвалене суддею Козачок І.С. 27.01.2020 року в м.Хмельницький в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просило:

-стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 кошти у рахунок погашення податкового боргу по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржила його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що належний їй автомобіль, що є об`єктом оподаткування у 2015 році не підпадає під вимоги, встановлені для об`єкта оподаткування транспортним податком за 2015 рік. Також вважає що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та виніс рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 з 02.12.2014 року на праві власності володіла автомобілем VOLKSWAGEN TOUAREG, легковий універсал, об`ємом двигуна 2967 куб. см., рік випуску 2014, що підтверджується копією технічного паспорту транспортного засобу та іншими доказами, наявними у справі.

Славутською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 року №449-13, яким відповідачу нараховане податкове зобов`язання з транспортного податку за 2016 рік в сумі 25000,00 грн. Податкове повідомлення-рішення відповідач отримала 25.07.2016 року.

Як вбачається з цього рішення, сума податкового зобов`язання підлягала сплаті протягом 60 днів з дня його вручення платнику.

В подальшому податковим органом виставлено податкову вимогу форми "Ф" від 06.09.2016 року №21876-22 на суму 25000,00 грн., яка була направлена ОСОБА_1 та нею отримана 05.03.2018 року.

Відповідач не погасила наявний у неї податковий борг, податкову вимогу не оскаржувала.

Зустрічний позов в справі №560/2935/19 подано не було.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору у цій справі є наявність підстав для стягнення з відповідача податкового зобов`язання, яке набуло статусу податкового боргу, за відсутності спору щодо правомірності формування такого зобов`язання.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року №71-VIII запроваджено новий місцевий податок, а саме - податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Базою оподаткування згідно з підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Редакція підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, якою встановлено ознаки (характеристики) легкового автомобіля, наявність яких є умовою для віднесення його до об`єкта оподаткування транспортним податком, змінювалася.

Так, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24 грудня 2015 року № 909-VIII внесено зміни до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, які діяли у період з 01 січня до 31 грудня 2016 року.

Згідно з абзацом 1 підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 01.01.2016 до 31.12.2016) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн (стаття 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25 грудня 2015 року № 928-VIII).

Таким чином, платником транспортного податку за базовий податковий період - 2016 рік - є власник легкового автомобіля, середньоринкова вартість якого становить понад 1 033 500 грн (1378 грн х 750) та з року випуску якого минуло не більше п`яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абзац 2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України у редакції, чинній з 01.01.2016 до 31.12.2016).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66, відповідно до положень пункту 2 якої (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного акта індивідуальної дії) середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Системний аналіз змісту вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що виключно надана центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку (Мінекономрозвитку), інформація про визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля з урахуванням даних про його марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг, є підставою для висновку про наявність/відсутність підстав для віднесення такого транспортного засобу до об`єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році та, відповідно, прийняття податковим органом відповідного повідомлення-рішення про визначення транспортного податку.

Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідач не оскаржувала податкове повідомлення-рішення, яким їй визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку.

У разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Коли ж у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Пунктом 59.3, 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Проте, відповідач не оскаржила а ні податкове повідомлення- рішення форми Ф №449-13 від 29.06.2016 року, а ні податкову вимогу форми "Ф" від 06.09.2016 року №21876/22 на суму 25000,00 грн, зустрічний позов у цій справі не подавала. А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави формування податкового боргу не є предметом розгляду даної справи.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 червня 2020 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Франовська К.С. Совгира Д. І.