Справа № 520/3685/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
24 червня 2020 р. № 520/3685/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6,м. Київ, 03168, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Харківський обласний військовий комісаріат, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, скасування протоколу,-

ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:

- визнати протиправну бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з підстав встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби;

- визнати протиправним та скасувати п. 10 протоколу №130 від 04.10.2019 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, яким направлено документи ОСОБА_1 на доопрацювання;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з підстав встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби згідно вимог ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та в Порядку, затвердженому Постановою КМУ №975 від 25.12.2013, та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014.

Ухвалою суду від 23.03.2020 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі за вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 25.5.2020 року залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Харківський обласний військовий комісаріат, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив військову службу у лавах збройних сил СРСР, в тому числі приймав участь у бойових діях на території республіки Афганістан. Позивачу з 16.03.2015 первинно встановлено ІІІ групу інвалідності. 21.03.17 позивачу повторно встановлено ІІІ групу інвалідності. Позивач звернувся до відповідача з заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому ІІІ групи інвалідності. Пунктом 12 протоколу № 134 від 28.12.2018 позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги. Позивач вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року у справі № 520/1886/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано п. 12 протоколу і№ 134 від 28.12.2018 року рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, зобов`язано Міністерство оборони України призначити та нарахувати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 . Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2019 року Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року скасовано в частині зобов`язання Міністерства оборони призначити та нарахувати одноразову грошову допомогу позивачу, та прийнято нове, яким зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. 22.10.2019 року позивачу відповідачем було направлено рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, п. 10 протокол № 130 від 04.10.2019р., відповідно до якого комісія дійшла висновку про направлення документів позивача на доопрацювання, мотивуючи тим, що оскільки захворювання позивача є наслідком отриманого поранення (травми), обставини якого документально не підтверджено, рекомендовано позивачу звернутися до МСЕК для визначення ступеня втрати працездатності у відсотках по захворюванню та по пораненню окремо. Позивач вважає протиправними п. 10 протоколу № 130 та бездіяльність відповідача щодо непризначення йому допомоги.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішенням комісії Міністерства Оборони правомірно направлено документи позивача на доопрацювання, подані документи не свідчать про причини та обставини поранення (котузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що встановлено у рішенні суду відносно позивача. При цьому, неподання особою документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міністерства оборони України обов`язку щодо їх витребування.

Представники сторін та третьої особи - в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представники позивача та відповідача до суду направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.
Позивач - ОСОБА_1 , проходив військову службу у складі діючої армії під час бойових дій (виконання інтернаціонального обов`язку) в Демократичній Республіці Афганістан.

Згідно витягу з протоколу № 388 від 06.02.2015 року засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України поранення, травма, контузія та захворювання у позивача пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

Згідно довідки МСЕК від 15.03.2015 року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності з 16.03.2015 року з причин поранення, травми та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно довідки МСЕК від 23.03.2017 року позивачу встановлена при повторному огляді також ІІІ група інвалідності з 21.03.2017 року з причин поранення, травми та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

18.08.2017 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, пов`язаної із проходженням військової служби.

У листі від 20.09.2017 року, який був направлений позивачу від відповідача, зазначалося, що підстав для складання висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги не має, оскільки позивач проходив військову службу у Прикордонних військах КДБ СРСР, і позивачем не наданий документ, що він проходив службу у ЗС України, а також позивачем не наданий документ про обставини поранення з цих підстав висновок складено не було.

Не погодившись з таким рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач оскаржив його в судовому порядку. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2017 року № 642/4834/17, яка набрала законної сили на підставі Ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 642/4834/17, визнано бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в неподанні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги передбаченої Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Постановою КМ України 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги …» та Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014р. Зобов`язано ОСОБА_2 подати висновок (за формою Додаток 13 Наказу № 530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про виплату ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Постановою КМ України 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги…» та Наказом Міністерства Оборони України № 530 від 14.08.2014 року. Зобов`язано ОСОБА_2 відповідно до ст. 267 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

На виконання вищезазначеного судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 направив до Міністерства оборони України пакет документів та висновок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п. 19 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23.03.2018 року № 31, позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті допомоги з тих підстав, що він проходив службу у Прикордонних військах КДБ СРСР.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року по справі №820/3064/18, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду 12 вересня 2018 року по справі № 820/3064/18, - визнано протиправним та скасовано п. 19 протоколу № 31 від 23.03.2018 року рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно подати висновок за формою (додаток 13 Наказу № 530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерству Оборони України про виплату ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей", та в Порядку, затвердженому Постановою КМ України № 975 від 25.12.2013 року, та Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 р. Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , згідно вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та в Порядку, затвердженому Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року, та наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року.

Як встановлено в ході розгляду справи, на виконання вищезазначеного судового рішення ХОВК направив до МО України пакет документів та висновок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п. 12 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.12.2018 року № 134 позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті допомоги, оскільки заявником не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачений п.11 Порядку, затвердженому Постановою КМ України № 975 від 25.12.2013 року. Також, зазначено, що висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи № 40-2015 від 15.01.2015 року та висновок Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень контузій, травм, каліцтв № 388 від 06.02.2015 року, не є документами, що свідчать про обставини отримання поранення.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року у справі № 520/1886/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано п. 12 протоколу № 134 від 28.12.2018 року рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та нарахувати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 згідно вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та в Порядку затвердженим Постановою КМ України № 975 від 25.12.2013 року та Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2019 року Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року скасовано в частині зобов`язання Міністерства оборони призначити та нарахувати одноразову грошову допомогу позивачу, та прийнято нове, яким зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та в Порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року, та Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року.

22.10.2019 року позивачу відповідачем було направлено рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, оформлене п. 10 протоколу №130 від 04.10.2019р., відповідно до якого комісія дійшла висновку про направлення документів позивача на доопрацювання, мотивуючи тим, що оскільки захворювання позивача є наслідком отриманого поранення (травми), обставини якого документально не підтверджено, рекомендовано позивачу звернутися до МСЕК для визначення ступеня втрати працездатності у відсотках по захворюванню та по пораненню окремо.

Позивач вважає протиправним п. 10 протоколу № 130 та бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи оцінку правомірності прийняття спірного рішення, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 41 Закону України № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 року, який встановлює єдину систему соціального захисту військовослужбовців, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-ХІІ), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з ч.6 ст. 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

При цьому, пунктом 2 наведеної Постанови встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

- допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися в 2006 році, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);

- допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975 (в редакції, чинній на час встановлення позивачеві інвалідності ІІІ групи), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що позивача 26.05.1988 року звільнено зі строкової військової служби, та з 16.03.2015 р. під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом III групи внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 12 ААА №106021).

Згідно з п.4 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідно сті) встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

З матеріалів справи, а саме з довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12ААА №106021, а також з витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії № 388 від 06.02.2015 р., вбачається, що у позивача по справі встановлено як поранення, травма, контузія, так і захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

В Постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2019 року по справі №520/1886/19 колегія суддів зауважила, що Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум при розгляді питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги позивачу не досліджувала питання щодо виплати грошової допомоги з приводу саме захворювання позивача, що пов`язано з виконання останнім обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії. Наведене жодним чином не відображене в рішенні Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум - про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 12 протоколу № 134 від 28.12.2018. Колегія суддів зазначила, що при реалізації управлінської функції владний суб`єкт не перевірив та не з`ясував наявності підстав для призначення одноразової грошової допомоги, не надав належної юридичної оцінки документам, поданим позивачем на підтвердження наявності обставин для здійснення такої виплати.

Як вбачається з п. 10 протоколу від 04.10.2019 року, відповідач, Міністерство оборони України при розгляді питання про призначення та нарахування позивачу одноразової грошової допомоги, на виконання Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2019 року зазначив, що оскільки захворювання є наслідком отриманого поранення(травми), обставини якого документально не підтверджено, рекомендувати заявнику звернутися до МСЕК для визначення ступеня втрати працездатності у відсотках по захворюванню та по пораненню окремо, повернути документи ОСОБА_1 на доопрацювання.(а.с. 8)

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї статті Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (Порядок № 975).

Пунктом 11 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Отже, законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження визначати порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16-2 Закону № 2011-XII.

Подання зазначених у п. 11 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у ст. 16-4 Закону № 2011-XII (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Відповідно до п. 13 Порядку № 975 розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що відповідачу надано право чинним на час винесення рішення законодавством приймати рішення про повернення документів на доопрацювання у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю, з обґрунтуванням мотивів такого повернення документів.

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваного протоколу № 130 від 04.10.2019 року підставою для повернення документів позивача на доопрацювання є необхідність визначення МСЕК ступеня втрати працездатності у відсотку по захворюванню та по пораненню окремо.

Надаючи оцінку обґрунтованості вказаного рішення відповідача, суд виходить з наступного.

З аналізу положень ч. 2 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та п. 7 Порядку № 975 вбачається, що відсоток втрати працездатності має значення тільки у разі, коли особі не встановлено інвалідність.

Враховуючи вказані норми, суд приходить до висновку, що необхідність встановлення відсотку втрати працездатності для прийняття рішення відповідачем може мати значення виключно у разі, якщо особі не встановлено інвалідність.

Позивачу з 16.03.2015 року встановлено ІІІ групу інвалідності, а відтак позивач не є особою, щодо якої положення Закону України № 2011-XII та Порядку № 975 застосовуються в залежності від ступеню втрати працездатності.

Інших обґрунтувань підстав повернення документів позивача на доопрацювання спірне рішення не містить.

Відтак, рішення відповідача, оформлене протоколом № 130 від 04.10.2019 року, не є обґрунтованим, через що підлягає визнанню протиправним та скасуванню, як таке, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Враховуючи, що відповідач при розгляді питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги не надавав оцінки наявності або відсутності права у позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманим захворюванням, а також не надав належної юридичної оцінки документам, поданим позивачем на підтвердження обставин для здійснення такої виплати, суд не наділений правом перебирати на себе відповідні функції, з огляду на що вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», а в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з підстав встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби згідно вимог ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та в Порядку, затвердженому Постановою КМУ №975 від 25.12.2013, та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 слід відмовити.

Щодо доводів позову про допущення відповідачем бездіяльності, яка полягає у неприйнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з підстав встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Судом встановлено, що відповідачем за результатами розгляду поданих позивачем документів та на виконання вимог Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 та Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2019 року у справі № 520/1886/19 в межах компетенції розглянуто питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання. Отже, відповідачем згідно з законодавчо визначеною процедурою прийняте рішення за заявою позивача, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Міноборони України, яка полягає у неприйнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з підстав встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині скасування спірного рішення та зобов`язання відповідача Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6,м. Київ, 03168, ) ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Харківський обласний військовий комісаріат, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, скасування протоколу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 10 протоколу №130 від 04.10.2019 Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 червня 2020 року.

Суддя Білова О.В.