Справа № 240/8327/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/8327/20

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа: Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про скасування постанови від 22.05.2020року ВП №62150287 про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису.

Позивач зазначає, що 01.06.2020року стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису про стягнення на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" кредитної заборгованості. Позивача вважає, що вказане виконавче провадження відкрито з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", так як Позивач не проживає в місті Києві та в нього в цьому місті відсутнє жодне майно.

Крім того, Позивач стверджує, що жодної угоди про відкрття рахунку в даній банківській установі не укладав, а тому Відповідач протиправно виніс постанову про відкриття спірного виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 10.06.2020року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

В судове засідання Позивач не прибув, натомість направив до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначив клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач, Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, в судове засідання не прибула, направила до суду відзив на позовну заяву. У відзиві проти позову заперечується і зазначається, що спірне виконавче провадження відкрито у повній відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" за місцем знаходження майна боржника у вигляді грошових коштів, що знаходяться на відповідному рахунку у АТ "Перший Український Міжнародний Банк" в місті Києві. Наявність у Позивача такого майна підтверджено цією банківською установою як стягувачем за цим виконавчим провадженням.

Представник Третьої особи, Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", в судове засідання не прибув, пояснень на позовну заяву до суду не подавав, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст.ст.268 та 287 КАС України неявка сторін в судове засідання по даній справі не перешкоджає її розгляду.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, безпосередньо та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав вчинення виконавчих дій, оскарження рішень, дій або бездіяльності приватних виконавців, регулюються правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (надалі - Закон N 1404-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами ч.1 ст.5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до оскаржуваної постанови Відповідача від 22.05.2020року відкрито виконавче провадження ВП №62150287 по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса №16751 від 05.05.2020року про стягнення з Позивача на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в сумі 58656,09грн.

Суть спору між сторонами по даній адміністративній справі зведена виключно щодо правомірності постанови Відповідача від 25.05.2020року про відкриття вказаного виконавчого провадження ВП №62150287.

Безспірно, за змістом ч.1ст.3 Закону N1404-VIII виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документі, які підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

В розумінні вимог ч.2 ст.5 Закону N1404-VIII приватний виконавець наділений повноваженнями на здійснює примусового виконання виконавчих написів нотаріусів.

Суд враховує, що правові норми пункту 4 частини першої статті 2 Закону N 1404-VIII встановлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Тобто, вищевказані положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.

Частина перша статті 27 і частина друга статті 24 Закону 1404-VIII також передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначених Законом N 1404-VIII. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Наявність майна Позивача, як боржника за виконавчим провадженням, у вигляді грошових коштів, що знаходяться на відповідному рахунку у АТ "Перший Український Міжнародний Банк" в місті Києві, підтверджується дослідженою судом довідкою цієї банківської установи від 14.05.2020року.

Вказане виконавче провадження було відкрито за заявою стягувача, АТ "Перший Український Міжнародний Банк", поданою до Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Клітченко Оксани Анатоліївни.

У зв`язку з цим суд погоджується з доводами Відповідача щодо правомірності відкриття вказаного виконавчого провадження саме за місцем знаходження майна боржника, Позивача по даній справі.

Суд вважає безпідставними доводи Позивача, що спірне виконавче провадження відкрито з порушенням правил територіальної діяльності, тобто не за місцем проживання, перебування боржника та не за місцем знаходження його майна.

По-перше, частина перша статті 27 Закону N 1403-VIII і частина друга статті 24 Закону N 1404-VIII також передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначених Законом N 1404-VIII. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Такий правовий висновок щодо застосування вказаних правових норм викладено в постанові Великої палати Верховного Суду від 05.12.2018 р. у справі N 904/7326/17 (провадження N 12-197гс18).

Відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує ці висновки Верховного Суду.

Одночасно суд вважає безпідставними доводи Позивача, наведені у письмових поясненнях, щодо необхідності застосування до спірних відносин висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 25.06.2019року у справі №826/7969/16. Вказаний висновок ухвалено за інших спірних обставин, а тому не підлягає врахуванню при виборі правових норм до спірних відносин в даній справі.

По-друге, Позивачем безпідставно зроблено висновок, що кошти не відносяться до речей.

Безспірно, об`єктами цивільних прав відповідно до статті 177 Цивільного кодексу України є речі. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Речі поділяються на рухомі та нерухомі. До нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (статті 179, 181 цього Кодексу).

Разом з тим, згідно із статтею 192 цього ж Кодексу грошові кошти є платіжним засобом і належать до поняття майна, так як щодо них можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Більш того, приписами ст.48 Закону 1404-VIII при врегулюванні правовідносин щодо звернення стягнення на майно боржника прямо зазначається, що кошти відносяться до майна боржника.

При цьому судом враховується, що за змістом ч.2 ст.24 Закону 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Одночасно суд вважає безпідставними доводи Позивача, наведені у письмових поясненнях, щодо відсутності належних доказів наявності його договірних відносин з даною банківською установою.

З цього приводу суд зазначає, що в розумінні вимог ст.60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" інформація щодо діяльності та фінансового стану Позивача як клієнта банку та його взаємовідносини з цією банківською установою, в тому числі щодо договірних відносин та відкриття тих чи інших банківських рахунків, відноситься до банківської таємниці і не є предметом судового розгляду в межах даної адміністративної справи.

В зв`язку з цим суд вважає, що офіційне підтвердження банківською установою наявності рахунку Позивача, відкритого в цій установі, без відображення конкретних сум відповідних коштів, є належним доказом.

Таким чином, позовні вимоги Позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Одночасно суд зазначає, що Відповідачем не надано суду жодних доказів своєчасності направлення Позивачу оскаржуваної постанови, а тому суд вважає, що Позивач подав даний позов в межах 10 денного строку з дня, коли Позивач дізнався про оскаржувану постанову та її текст.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксани Анатоліївни відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.Ф. Нагірняк