Справа № 200/14411/19-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 200/14411/19-а

адміністративне провадження № К/9901/14660/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 5 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача по припиненню нарахування виплат з 01.06.2015 щомісячних страхових виплат та скасування рішення (якщо таке є) про припинення щомісячних страхових виплат, та зобов`язання поновити і нарахувати щомісячні страхові виплати;

- стягнути з Управління заборгованість по щомісячних страховим виплатам за період з 01.06.2015 по даний час.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 5 травня 2020 року, позов задоволено частково.

Визнатно протиправною та скасовано постанову Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області (відділення ВДФССНВ у м.Джержинську) 05.06.2015 №0515/50783/50783/11 про припинення щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01.06.2015.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат та виплатити заборгованість з щомісячних страхових виплат, що виникла за період їх несплати, починаючи з 01.05.2015. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 15 червня 2020 року.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.

Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності.

Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Справа розглянута судами в порядку спрощеного позовного провадження, є справою незначної складності в силу положень пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Доведення обставин, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

На обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Проте доводи касаційної скарги, наведені на підтвердження права на касаційне скарження судових рішень у справі незначної складності, та наявність у Верховному Суді сформованої єдиної правозастосовчої практики щодо справ даної категорії, не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

При цьому, фактично законодавець визначив, що судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, не підлягають касаційному оскарженню, без відносно до правової оцінки постановлених у таких справах судових рішень, при цьому, визначив виключний перелік випадків за яких такі судові рішення можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції, серед яких відсутня така підстава як застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Слід також зазначити, що оцінці наявності підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, передує наявність права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 5 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Судді: С.Г. Стеценко

Т.Г. Стрелець