Справа № 640/857/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Київ № 640/857/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П.,

при секретарі судового засідання Основі О.В.,

за участю представників:

позивача - адвоката Трохимчука Олега Івановича,

відповідача - Федоріна Івана Васильовича ,

третіх осіб - адвоката Левченка Олександра Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ"

до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест Істейт», Приватне підприємство «Едельвейс-2000», Приватне акціонерне товариство «Фортуна», Приватне акціонерне товариство «ЮБК-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива - Тур», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІММЕ», Приватне підприємство «Планета», Товариство з обмеженою відповідальністю «Крим Дівелопмент», Приватне акціонерне товариство «Аеробуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дайріс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділайн ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса», Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватленд», Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дан-панорама», Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Енергетик», Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий Капітал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий Вектор", ОСОБА_2

про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматись від вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

Державна корпорація розвитку "ВЕБ.РФ" звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо передачі до Акціонерного товариства "Фондова Біржа ПФТС" на реалізацію (передачі для проведення аукціону з продажу цінних паперів) акцій простих бездокументарних іменних, номінальною вартістю 10 грн., у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер UA, цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" ;

- зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які спрямовані на реалізацію арештованого майна, а саме: акцій простих бездокументарних іменних, номінальною вартістю 10 грн., у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.02.2020 залучено до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дії відповідача щодо передачі на реалізацію пакету акцій є протиправними та порушують норми матеріального права як України, так і Російської Федерації. Також, позивач зазначає, що відповідачем порушено банківське законодавство в частині отримання погодження Національного банку України на набуття істотної участі у банківській установі, а також законодавство щодо реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог, зазначаючи, що висновки, на які посилається в своїй позовній заяві позивач ґрунтуються виключно на нормах національного права без урахування норм та звичаїв міжнародного права.

Представниками третіх осіб подано до суду пояснення щодо суті позовних вимог, в яких просять відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки рішеннями суду, які набрали законної сили, вже було встановлено, що спірний пакет акцій належить Російській Федерації, яка є боржником у виконавчому провадження, а тому вчинення дій щодо звернення стягнення цих акцій є правомірним. Також, у поясненнях зазначається, що Закон України «Про виконавче провадження» не зобов`язує виконавця отримувати погодження Національного банку України на придбання у власність істотної участі у банку.

Під час судового розгляду справи судом встановлено наступне.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 59036926, до складу якого входять виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва від 25.09.2018 по справі № 796/165/2018, згідно якої визнано і видано дозвіл на виконання рішення Арбітражного суду (м. Гаага, Королівство Нідерланди) від 02.05.2018 у справі ПТС № 2015-36 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест Істейт», Приватного підприємства «Едельвейс-2000», Приватного акціонерного товариства «Фортуна», Приватного акціонерного товариства «ЮБК-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива - Тур», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІММЕ», Приватного підприємства «Планета», Товариства з обмеженою відповідальністю «Крим Дівелопмент», Приватного акціонерного товариства «Аеробуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайріс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайн ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса», Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватленд», Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дан-панорама», Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Енергетик», Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий Капітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий Вектор", ОСОБА_2 до Російської Федерації, в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, про стягнення сум в якості компенсації за відповідне нерухоме майно.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця Андрія Тарасовича від 29.05.2019 у зведеному виконавчому провадженні № 59036926 описано та накладено арешт на майно: акції прості бездокументарні іменні, номінальною вартістю 10 грн., у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 97,7726%, міжнародний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , цінні папери ПАТ "Промінвестбанк" .

Також, виконавцем здійснено заходи щодо передачі пакету акцій на реалізацію до Акціонерного товариства «Фондова біржа ПФТС», де на 28.08.2019 було призначено аукціон з продажу цінних паперів, на які звернено стягнення. Водночас, аукціон з продажу цінних паперів не відбувся у зв`язку з відсутністю заявок на участь в аукціоні.

Відповідачем було призначено повторні аукціони на 20.09.2019 та 11.02.2020.

Позивач, вважаючи, що виконавцем порушено законодавство, яким регулюється діяльність органів примусового виконання рішень, а також законодавство про правовий режим майна юридичних осіб іноземної держави, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (надалі за текстом також - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті Закону № 1404-VІІІ визначено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 52 Закону № 1404-VІІІ у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно з частиною першою статті 53 Закону № 1404-VІІІ виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Також слід звернути увагу, що частино першою статті 78 Закону № 1404-VІІІ визначено, що рішення іноземних судів (судів іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні відповідно до міжнародних договорів України, цього та інших законів України, якщо визнання та виконання таких рішень передбачено міжнародними договорами України або за принципом взаємності.

Відповідно до частин першої та другої статті Закону № 1404-VІІІ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з частиною четвертою статті 61 Закону № 1404-VІІІ порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України.

Так, під час розгляду справи встановлено, що боржником у спірному зведеному виконавчому провадженні є Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації.

Відповідно до відомостей про остаточних ключових учасників у структурі власності Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», якому належить 99,7726 відсотка акцій банку, є Державна корпорація розвитку «ВЕБ.РФ», яка створена Російською Федерацією відповідно до Федерального Закону Російської Федерації від 17.05.2017 № 82-ФЗ «Про державну корпорацію розвитку ВЕБ.РФ».

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 26.06.2019 № ЮЕ9965-19-59026578 засновником Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» є Уряд Російської Федерації.

Відповідно до Федерального закону № 82-ФЗ ДКР «ВЕБ.РФ» є державною корпорацією, створеною Російською Федерацією (стаття 2), діє, зокрема, з метою сприяння забезпеченню довгострокового соціально-економічного розвитку Російської Федерації (стаття 3).

Статтею 5 Федерального Закону «Про державну корпорацію розвитку «ВЕБ.РФ» встановлено, що ВЕБ.РФ не відповідає за зобов`язаннями Російської Федерації. Російська Федерація не відповідає за зобов`язаннями ВЕБ.РФ.

Приймаючи постанову про арешт та опис майна, виконавець керувався висновком спеціаліста в галузі міжнародного права, доктора юридичних наук, професора, члена-кореспондента Національної академії правових наук України Буроменського М.В. від 24.05.2019, яким встановлено наступне.

«Вважаю, що відповідно до норм та звичаїв міжнародного права ВЕБ.РФ, який виконує цілі, функції та завдання, притаманні державним органам, знаходиться під щільним контролем держави настільки, що є її alter ego, і майном якого держава розпоряджається як свої, є органом держави Російська Федерація.

В зв`язку із наведеним, вважаю, що майно ВЕБ.РФ, яке знаходиться на території України, може використовуватись для стягнення в рахунок боргів держави Російська Федерація».

При розгляді справи судом враховуються висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 06.11.2019 у цивільній справі № 757/36346/19-ц та від 25.01.2019 у цивільній справі № 796/165/18, де встановлено, що прості іменні акції ПАТ «Промінвестбанк» (), міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів UA) належать Російській Федерації.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача щодо того, що майно Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» не є майном держави Російська Федерація.

Щодо порушення відповідачем порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, суд зазначає наступне.

Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25.12.2012 № 1853 затверджено Порядок реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення (далі - Порядок). Зазначений Порядок регулює процедуру реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, які можуть бути допущені до торгівлі на фондовій біржі відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку реалізація цінних паперів, на які звернено стягнення, здійснюється на фондовій біржі, яка має ліцензію на провадження професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з організації торгівлі на фондовому ринку, видану у встановленому порядку Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку або Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР), має електронну торговельну систему та правила якої визначають порядок проведення біржових торгів щодо реалізації цінних паперів, на які звернено стягнення, шляхом їх продажу на аукціоні та з якою орган державної виконавчої служби або приватний виконавець уклав відповідний договір.

Згідно з пунктом 1.4 зазначеного Порядку на фондовій біржі реалізація цінних паперів, на які звернено стягнення, здійснюється відповідно до законодавства та правил такої фондової біржі, які повинні містити порядок реалізації цінних паперів, на які звернено стягнення, шляхом їх продажу на аукціоні.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку реалізація цінних паперів, на які звернено стягнення, фондова біржа забезпечує допуск учасників до проведення аукціону, організовує біржові торги та оформлює їхні результати, визначає переможця аукціону, готує та реєструє біржові контракти, інформує учасників аукціону про результати його проведення, забезпечує проведення необхідних розрахунків за результатами аукціону.

Як вбачається з аналізу вищезазначених норм, дії, спрямовані на реалізацію цінних паперів, на які звернено стягнення, здійснює саме фондова біржа, а не державний виконавець, а тому відповідачем, як державним виконавцем не вчинено протиправних дій в цій частині.

Суд також відхиляє доводи позивача, що перед реалізацією акцій відповідач повинен був пересвідчитися в тому, що хоча б два потенційних покупця акцій отримали погодження Національного банку України на придбання у власність істотної участі у банку, як такі, що не підтверджуються нормативно, оскільки частиною другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У свою чергу, законодавчими нормами не визначено, що перед реалізацією акцій банку виконавець повинен пересвідчитися в тому, що хоча б два потенційних покупця акцій отримали погодження Національного банку України на придбання у власність істотної участі у банку

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної корпорації розвитку "ВЕБ.РФ" (107078, Російська Федерація, м. Москва, просп. Академіка Сахарова, 9) до відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13), треті особи: - Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест Істейт» (03148, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ), Приватне підприємство «Едельвейс-2000» (03148, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ), Приватне акціонерне товариство «Фортуна» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32, ), Приватне акціонерне товариство «ЮБК-Інвест» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива - Тур» (03148, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «ІММЕ» (49041, м. Дніпро, Проспект Праці, 2-Т, ), Приватне підприємство «Планета» (49000, м. Дніпро, вул. Рогальова, 28, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Крим Дівелопмент» (49054, м. Київ, вул. Благоєва, 7, ), Приватне акціонерне товариство «Аеробуд» (03148, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» (49099, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Дайріс» (49126, м. Дніпро, Проспект Праці, буд. 9-А, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділайн ЛТД» (98691, Автономна Республіка Крим, м. Ялта, селище Олива, шосе Південнонабережне, буд. 3, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса» (04080, м. Київ, вул. Фрунзк, буд. 23, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватленд» (48005, м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, буд. 2, офіс 2, ), Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дан-панорама» (49038, м. Дніпро, проспект Карла Маркса, буд. 98Ю ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Енергетик» (49027, м. Дінпро, вул. Набережна В.І. Леніна, буд. 53, офіс, 4, ), Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий Капітал" (49000, м. Дніпро, Крутогірний узвіз, буд. 28, ), Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінансовий Вектор" (49000, м. Дніпро, Крутогірний узвіз, буд. 28, ), ОСОБА_2 (46640 АДРЕСА_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматись від вчинення дій - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 287, 295-297 та пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.П. Огурцов