Справа № 826/925/17
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Київ № 826/925/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна»
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
третя особа проДержавне підприємство «Укртранснафтопродукт» визнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна» (далі - ТОВ «Енергія і газ Україна», позивач) із позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, відповідач), за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Державне підприємство «Укртранснафтопродукт» (далі - ДП «Укртранснафтопродукт») у якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.12.2016 року № 2363 «Про видачу ліцензії з виробництва електричної енергії та з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установах ДП «Укртранснафтопродукт».

Позов обґрунтовано порушенням прав позивача, як єдиного та законного власника майна - когенераційної установки, яку було передано в оперативне управління до ДП «Укртранснафтопродукт», яке в свою чергу користуючись зазначеним вище майном протиправно здобуло ліцензію з виробництва електричної енергії та з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установах.

Так, позивачем зазначається, що ліцензія ДП «Укртранснафтопродукт» видана з порушенням Ліцензійних вимог провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках, затверджених постановою НКРЕКП від 26.04.2006 року № 540 (далі - Ліцензійні умови № 540), а саме заявником не подано відповідачу належних документів на підтвердження наявності в нього матеріально-технічної бази, відомостей про наявність та стан технологічного обладнання і технічної бази для його обслуговування, відомостей про освітній і кваліфікаційний рівень працівників, необхідний для провадження відповідної господарської діяльності, дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, а також без фактичної наявності у ДП «Укртранснафтопродукт» обладнання (когенераційної установки), через що рішення про видачу ліцензії було прийнято протиправно та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду (суддя Аблов Є.В.).

23 березня 2017 року на виконання ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем подано заперечення на адміністративний позов, в яких останній просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заперечення обґрунтовано тим, що постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.12.2016 року № 2363 «Про видачу ліцензії з виробництва електричної енергії та з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установах ДП «Укртранснафтопродукт» прийнята відповідачем в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, з огляду на подання ДП «Укртранснафтопродукт» всіх документів передбачених Ліцензійними умовами № 540.

При цьому відповідач зазначає, що 23.12.2016 року за результатами розгляду НКРЕКП документів поданих ДП «Укртранснафтопродукт» в порядку відкритих слухань було прийнято рішення про наявність всіх необхідних документів та про наявність підстав для видачі ліцензії з виробництва електричної енергії та з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установах.

Також в судовому засіданні 23.03.2017 року ДП «Укртранснафтопродукт» подано письмові пояснення по суті позовних вимог, в яких третя особа проти задоволення адміністративного позову заперечує в повному обсязі, та також зазначає, що документи для отримання ліцензії були подані у повному обсязі та відповідно до вимог Ліцензійних умов № 540.

Одночасно, ДП «Укртранснафтопродукт» зазначено, що відповідно до ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 05.02.2016 року у справі № 522/23126/15-к майно ТОВ «Енергія і газ Україна» у складі: вузлу контейнерного типу комерційного обліку природного газу, ВРП - 110кВ, нежитлових будівель енергоблоку - когенераційної установки по комбінованому виробництву теплової та електричної енергії з утилізації атмосферного залишку вісбрекінгу загальною площею - 3307,6 кв.м., основною площею 2793,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1 та 1/1, було передано на відповідальне зберігання та оперативне управління державі, в особі ДП «Укртранснафтопродукт». Також ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 19.06.2016 року у справі № 522/23126/15-к на все майно рухоме та нерухоме ТОВ «Енергія і газ Україна» було накладено арешт, та передано його державі в особі ДП «Укртранснафтопродукт» на відповідальне зберігання та оперативне управління держави. Таким чином, зазначеними вище ухвалами спростовуються доводи позивача щодо відсутності у ДП «Укртранснафтопродукт» обладнання для здійснення ліцензійної господарської діяльності.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2019 року № 280 справу № 826/925/17 повторно розподіллено на суддю Погрібніченка І.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2019 року прийнято адміністративну справу № 826/925/17 до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2016 року ДП «Укртранснафтопродукт» звернулось із заявою № ЛЕ-78/16 про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії. До заяви було додано пакет документів, а саме: копію Статуту ДП «Укртранснафтопродукт», копію звітності за формою Ф.1 за ІІІ квартал 2016 року, копію довіреності, копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також, 16 грудня 2016 року ДП «Укртранснафтопродукт» звернулось до відповідача із заявою № ЛТ- 130/16 про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках. До заяви було додано пакет документів, а саме: копію Статуту ДП «Укртранснафтопродукт», копію звітності за формою Ф.1 за ІІІ квартал 2016 року, копію довіреності, копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копії ухвал Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2016 року, від 05.02.2016 року, від 29.04.2016 року, від 19.09.2016 року у справі № 522/23126/15-к про накладення арешту на майно ТОВ «Енергія і газ Україна» та передання його на відповідальне зберігання та оперативне управління ДП «Укртранснафтопродукт», копії Актів приймання-передачі на відповідальне зберігання та оперативне управління від 06.05.2016 року та від 23.09.2016 року, відомості про наявність власних або орендованих виробничих об`єктів де провадитиметься відповідний вид господарської діяльності, відомості про наявність та стан технологічного обладнання і технічної бази для його обслуговування, відомості про освітній і кваліфікаційний рівень працівників, необхідний для провадження відповідного виду господарської діяльності.

У зв`язку з відсутністю документів, що підтверджували право власності або користування ДП «Укртранснафтопродукт» генеруючим обладнанням заявленої когенераційної установки, НКРЕКП до порядку денного засідання 23.12.2016 року проект рішення про відмову у видачі ліцензії ДП «Укртранснафтопродукт».

Водночас, під час проведення засідання НКРЕКП представником ДП «Укртранснафтопродукт» заявлено клопотання про продовження розгляду питання про відмову у видачі ліцензії ДП «Укртранснафтопродукт» для надання останніми необхідних документів.

Так, після перерви представником ДП «Укртранснафтопродукт» було надано НКРЕКП Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформовано 09.12.2016 року, а також копію інформативної довідки з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 22.12.2016 року, якими було підтверджено право оперативного управління ДП «Укртранснафтопродукт» арештованим майном ТОВ «Енергія і газ Україна».

За результатами розгляду документів поданих ДП «Укртранснафтопродукт» відповідачем було прийнято постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.12.2016 року № 2363 « Про видачу ліцензії з виробництва електричної енергії та з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установах ДП «Укртранснафтопродукт».

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності врегульовано Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII (далі - Закон № 222)

Відповідно до пункту 29 частини 1 статті 7 Закону № 222 виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, крім виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом підлягає ліцензуванню.

Згідно положень статті 13 Закону України «Про електроенергетику», (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) діяльність з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, здійснення функцій гарантованого покупця, здійснення функцій системного оператора, здійснення функцій оператора ринку здійснюється за умови отримання відповідної ліцензії, яка видається національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Також, статтею 16 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, належать, зокрема ліцензування господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), діяльності з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках, транспортування її тепловими мережами, постачання теплової енергії в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.20165 року № 1540-VІІІ (далі - Закон № 1540) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Статтею 3 Закону № 1540 встановлено що НКРЕКП здійснює державне регулювання шляхом ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

При цьому статтею 17 Закону № 1540 встановлено, що для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП здійснює ліцензування видів господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, передбачених законом та розробляє та затверджує ліцензійні умови провадження господарської діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.

З огляду на вище зазначене, видача ліцензій з виробництва електричної енергії та з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках належить до виключних повноважень НКРЕКП.

Відповідно до статті 11 Закону № 222 здобувач ліцензії подає до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії за визначеною ліцензійними умовами формою.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин регулювання питань щодо видання ліцензії здійснювалось Умовами та Правилами здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання енергетики від 08.02.1996 року № 3 (далі - Ліцензійні умови № 3), а також Умовами та Правилами провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання енергетики від 26.04.2006 року № 540 (далі - Ліцензійні умови № 540).

Згідно пункту 2.1 Ліцензійних умов № 3 ліцензуванню підлягає діяльність суб`єктів підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії, які: мають у своїй власності чи користуванні обладнання встановленої потужності не менше 5 МВт; мають у своїй власності чи користуванні обладнання, що виробляє електричну енергію з використанням альтернативних джерел (крім доменного та коксівного газів) встановленої потужності не менше 10 МВт, або мають намір продажу виробленої електричної енергії зазначеним обладнанням незалежно від встановленої потужності на оптовому ринку електричної енергії України.

Також, відповідно до пункту 2.1 Ліцензійних умов № 540 провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, ТЕС, АЕС, когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії можливо при наявності джерел теплової енергії (теплоелектроцентралі, ТЕС, АЕС, когенераційні установки, установки з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії) у власності або користуванні ліцензіата.

При цьому, пунктом 1.4 Ліцензійних умов № 540 окремо зазначається необхідність наявності у здобувача ліцензії відомості про наявність власних або орендованих виробничих об`єктів, де провадитиметься відповідний вид господарської діяльності, наявність та стан технологічного обладнання і технічної бази для його обслуговування, про освітній і кваліфікаційний рівень працівників, що необхідний для провадження відповідного виду господарської діяльності, подаються за формами, наведеними в додатках 1-3 до цих Ліцензійних умов

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання зазначених вище вимог законодавства ДП «Укртранснафтопродукт» було подано відповідачу всі необхідні документи, окрім документів, що підтверджують право власності або користування ДП «Укртранснафтопродукт» генеруючим обладнанням заявленої когенераційної установки.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 14 Закону № 1540 засідання НКРЕКП є основною формою його роботи як колегіального органу. Порядок організації роботи Регулятора, зокрема проведення його засідань, визначається регламентом, що затверджується Регулятором, та підлягає оприлюдненню на його офіційному веб-сайті. Засідання Регулятора проводяться у формі відкритих слухань. На відкритих слуханнях розглядаються всі питання, розгляд яких належить до повноважень Регулятора, крім питань, що містять таємну інформацію.

Відповідно до положень пунктів 7.3 та 7.4 Регламенту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затвердженого постановою НКРЕКП від 06.12.2016 року № 2133 (далі - Регламент № 2133) порядок денний засідання НКРЕКП у формі відкритого слухання формується за пропозиціями Голови, членів НКРЕКП і керівників структурних підрозділів про винесення на засідання питань, які вони вважають за необхідне розглянути на ньому. У разі необхідності НКРЕКП може прийняти рішення про зміну порядку проведення засідань, про продовження своєї роботи наступного дня після дня засідання, відкладення розгляду питання на інше засідання, а також оголосити перерву в засіданні.

Положеннями пункту 8.4 Регламенту № 2133 передбачено, що у разі необхідності надання додаткових документів розгляд питання, включеного до порядку денного, може бути відкладено (перенесено, продовжено) у межах строків для розгляду та прийняття рішення, визначених законодавством.

Таким чином, суд не погоджується з позицією позивача, щодо протиправності перенесення слухання питання про видачу ліцензії ДП «Укртранснафтопродукт» у зв`язку з необхідністю подати додаткові документи, адже зазначене право прямо передбачено нормами Регламенту № 2133.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право оперативного управління, заборона відчуження та арешт нерухомого майна підлягає державній реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Укртранснафтопродукт» було надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про реєстрацію іншого речового права, сформований 09.12.2016 року, а також копію інформативної довідки з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 22.12.2016 року, з яких вбачається, що на момент розгляду відповідних заяв ДП «Укртранснафтопродукт» було підтверджено право користування генеруючим обладнанням заявленої когенераційної установки.

Так, згідно статті 13 Закону № 222 підставою для прийняття рішення про відмову у видачі ліцензії за результатом розгляду заяви про отримання ліцензії є: встановлення невідповідності здобувача ліцензії ліцензійним умовам, встановленим для провадження виду господарської діяльності, зазначеного в заяві про отримання ліцензії; виявлення недостовірності даних у підтвердних документах, поданих здобувачем ліцензії. Виявленням недостовірності даних у підтвердних документах, поданих суб`єктом господарювання до органу ліцензування, є встановлення на момент подання документів здобувачем ліцензії чи ліцензіатом наявності розбіжності між даними, наведеними у них, та фактичним станом цього суб`єкта господарювання. Не вважаються недостовірними дані, підстава наведення яких суб`єктом господарювання не могла бути для нього завідомо неналежною.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для відмови ДП «Укртранснафтопродукт» у видачі ліцензії з виробництва електричної енергії та з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установах.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що він не був обмежений у праві прийняти участь у відкритих слуханнях 23.12.2016 року для надання пояснень щодо невідповідності ДП «Укртранснафтопродукт» ліцензійним умовам, однак таким правом позивач не скористався та на відкрите слухання не прибув.

Суд також акцентує увагу позивача, що на момент винесення оскаржуваного рішення НКРЕКП реєстрація права оперативного управління майном ДП «Укртранснафтопродукт» оскаржена не була, що також підтверджено матеріалами справи.

Також, суд критично ставиться до позиції позивача, щодо наявності заборони на здійснення будь-яких реєстраційних дій відносно майна ТОВ «Енергія і газ Україна», встановленої Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.02.2017 року у справі № 22-ц/785/553/17 та не прийняттям ДП «Укртранснафтопродукт» на роботу кваліфікованих працівників у тримісячній термін з дня отримання ліцензії, чим порушено вимоги Ліцензійних умов № 540 та Закону № 222, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Так, предметом даної адміністративної справи є правомірність прийняття постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.12.2016 року № 2363 « Про видачу ліцензії з виробництва електричної енергії та з виробництва теплової енергії на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установах ДП «Укртранснафтопродукт», тобто суд дає оцінку фактам, що мали місце на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Натомість, порушення Ліцензійних умов, що виникли після видачі ліцензії не є предметом розгляду даної справи, а такі обставини не стосуються оцінки судом правомірності оскаржуваного рішення відповідача.

З огляду на вище зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких підлягають відшкодуванню або оплаті витрати позивача - не суб`єкта владних повноважень лише при задоволенні адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.01.2017 року № ПН4488, що міститься в матеріалах справи.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог сплачений судовий збір позивачам не повертається.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя І.М. Погрібніченко