Справа № 420/1614/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1614/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-РЕНЕСАНС» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дії та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 26 лютого 2020 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-РЕНЕСАНС» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 17.10.2019 року.

Ухвалою від 28 лютого 2020 року судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України даний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

16 березня 2020 року ухвалою суду продовжено товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКО-РЕНЕСАНС» строк для усунення недоліків позовної заяви, надано 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що виявлені недоліки повинні бути усунені, повинні бути усунені, надання до суду належним чином оформленої позовної заяви, належним чином засвідчених доказів на підтвердження зазначених у позові обставин (з копією сторонам).

26 березня 2020 року до суду від позивача за вх.№13375/20 надійшов лист з належним чином оформленою позовною заявою з додатками (у двох примірниках), в якій позовні вимоги викладені в наступній редакції:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області в частині винесення податкових повідомлень-рішень № та № від 17.10.2019 року;

- скасувати податкові повідомлення-рішення № та №, видані 17.10.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області.

30 березня 2020 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-РЕНЕСАНС» (вх.№13375/20) та відкрито провадження у даній адміністративній справі. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12 листопада 2019 року ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» отримало податкові повідомлення-рішення № та №, які видані 17 жовтня 2019 року на підставі акту перевірки №1726/15-32-54-06/32088992 від 17 липня 2019 року «Про результати перевірки своєчасності сплати податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-РЕНЕСАНС», ». ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» отримало від ДПС України рішення від 23 січня 2020 року, яким скаргу позивача на вищевказані податкові повідомлення-рішення залишено без задоволення. ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» вважає, що податкові повідомлення-рішення № та № від 17 жовтня 2019 року підлягають скасуванню. Позивач зазначає: податкова декларація з податку на додану вартість від 17 серпня 2018 року № - здійснення оплати ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» підтверджується платіжним дорученням №6832 від 20 серпня 2018 року на суму 16090 грн., з незрозумілих причин в акті перевірки вказана дата фактичної сплати 23 листопада 2018 року, що не відповідає дійсності; податкова декларація з податку на додану вартість від 18 вересня 2018 фоку № - здійснення оплати ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» підтверджується платіжним дорученням №7010 від 25 вересня 2018 року на суму 15325 грн., з незрозумілих причин в акті перевірки вказана дата фактичної сплати 23 листопада 2018 року, що не відповідає дійсності; податкова декларація з податку на додану вартість від 17 жовтня 2018 року № - здійснення оплати ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» підтверджуються платіжним дорученням №7166 від 25 жовтня 2018 року на суму 31050 грн., з незрозумілих причин в акті перевірки вказана дата фактичної сплати 25 листопада 2018 року, що не відповідає дійсності; податкова декларація з податку на додану вартість від 17 жовтня 2018 року № - контролюючий орган помилково повторює податкову декларацію п.3 таблиці з акту перевірки; податкова декларація з податку на додану вартість від 19 листопада 2018 року № - здійснення оплати підтверджується платіжними дорученнями №7309 від 21 листопада 2018 року на суму 20477 грн., №7315 від 23 листопада 2018 року на суму 20000 грн., №7331 від 27 листопада 2018 року на суму 40000 грн. та №7347 від 28 листопада 2018 року на суму 21000 грн., з незрозумілих причин в акті перевірки вказана дата фактичної сплати 20 грудня 2018 року, що не відповідає дійсності; податкова декларація з податку на додану вартість від 19 листопада 2018 року № - контролюючий орган помилково повторює податкову декларацію п.5 таблиці з акту перевірки.

15 квітня 2020 року за вх.№ЕП/5349/20 та 17 квітня 2020 року за вх.№16040/20 до суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшли однакові за змістом відзиви на позов, у яких відповідач, посилаючись на обставини, встановлені в акті перевірки № 1726/15-32-54-06/32088992 від 17.07.2019 року зазначає, що відповідно до даних інтегрованої картки платника податку, станом на 27.08.2018 року (день зарахування суми сплати ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» згідно платіжного доручення № 6832 від 20.08.2018 року) у позивача була наявна заборгованість у розмірі 54380,79 грн. (51027,6 грн. загальної суми заборгованості та 3353,19 грн. нарахованої пені). Таким чином, відповідно до Кодексу, кошти, сплачені згідно платіжного доручення № 6832 від 20.08.2018 року у розмірі 16088 грн. спрямовані на погашення наявного податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, а саме: погашена заборгованість, нарахована за податковим повідомленням-рішенням (форма «Р») № . Кошти, сплачені згідно платіжного доручення № 7010 від 25.09.2018 року у розмірі 15324 грн. спрямовані на погашення наявного податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, а саме: погашена заборгованість, нарахована за податковим повідомленням-рішенням (форма «Р») № . Кошти, сплачені згідно платіжного доручення № 7166 від 25.10.2018 року у розмірі 31049 грн. спрямовані на погашення наявного податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, а саме: погашена заборгованість, нарахована за податковим повідомленням-рішенням (форма «Р») № , погашена заборгованість, нарахована за податковим повідомленням-рішенням (форма «Н») № , погашена недоїмка по Податковій декларації з податку на додану вартість № , погашена заборгованість по пені. Кошти, сплачені згідно платіжного доручення № 7309 від 21.11.2018 року у розмірі 20477 грн. та № 7315 від 23.11.2018 року у розмірі 20000 грн. спрямовані на погашення наявного податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, а саме: погашена недоїмка по Податковій декларації з податку на додану вартість № , погашена недоїмка по Податковій декларації з податку на додану вартість № , погашена недоїмка по Податковій декларації з податку на додану вартість № , погашена заборгованість по пені. Кошти, сплачені згідно платіжного доручення, № 7331 від 27.11.2018 року у розмірі 40000 грн. спрямовані на погашення наявного податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, а саме: погашена недоїмка по Податковій декларації з податку на додану вартість № , збільшена переплата. Кошти, сплачені згідно платіжного доручення № 7347 від 28.11.2018 року у розмірі 21000 грн. спрямовані на погашення наявного податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, а саме: збільшена переплата, погашення грошового зобов`язання по Податковій декларації з податку на додану вартість № . Отже, сума сплачених коштів за платіжними дорученнями, зокрема відображеними в позові ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС», нараховувалась на погашення податкового боргу, а не за призначенням, яке відображалось безпосередньо в платіжних дорученнях.

Враховуючи викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

17 квітня 2020 року до суду від позивача за вх.№ЕП/5536/20 надійшла відповідь на відзив, яку суд до уваги не приймає, оскільки вона не підписана уповноваженою особою позивача.

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року клопотання представника Головного управління ДПС в Одеській області про заміну відповідача задоволено. Замінено відповідача Головне управління ДФС в Одеській області на належного - Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ). Ухвалено розгляд справи №420/1614/20 почати спочатку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» зареєстроване 26.09.2002 року, взято на облік в контролюючих органах 27.09.2002 року за №1005 та станом на 17.07.2019 року перебувало на обліку в Южненському управлінні Головного управління ДФС в Одеській області.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 липня 2019 року Головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Южненського управління ГУ ДФС в Одеській області Ладошенко Вікторією Василівною, відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І та у порядку абз. 2 пункту 76.3 статті 76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено перевірку своєчасності сплати ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» податку на додану вартість за серпень-листопад 2018 року.

За результатами вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт від 17.07.2019 року №1726/15-32-54-06/32088992 (а.с.24-26), яким встановлено порушення ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання та суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки з податку в додану вартість протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, пункту 203.2 статті 203 розділу V Податкового кодексу України:

1) Податкова декларація з податку на додану вартість від 17.08.2018 року №, граничний термін сплати 30.08.2018 року, сплачено 23.11.2018 року, кількість днів затримки 85, сума несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 8489,1 грн.;

2) Податкова декларація з податку на додану вартість від 18.09.2018 року №, граничний термін сплати 30.09.2018 року, сплачено 23.11.2018 року, кількість днів затримки 54, сума несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 15324,0 грн.;

3) Податкова декларація з податку на додану вартість від 17.10.2018 року №, граничний термін сплати 30.10.2018 року, сплачено 23.11.2018 року, кількість днів затримки 24, сума несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 15889,9 грн.;

4) Податкова декларація з податку на / додану вартість від 17.10.2018 року №, граничний термін сплати 30.10.2018 року, сплачено 27.11.2018 року, кількість днів затримки 28, сума несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 15159,2 грн.;

5) Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.11.2018 року №, граничний термін сплати 30.11.2018 року, сплачено 20.12.2018 року, кількість днів затримки 20, сума несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 35000,0 грн.;

6) Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.11.2018 року №, граничний термін сплати 30.11.2018 року, сплачено 21.12.2018 року, кількість днів затримки 21, сума несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання 21881,2.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області 17.10.2019 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № (а.с.23), яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 28, 24, 21 та 20 календарних днів сплати на суму грошового зобов`язання 87930,3 грн. зобов`язано сплатити штраф 10% у сумі 8793,03 грн.;

- № (а.с.22), яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 85 та 84 календарних днів сплати на суму грошового зобов`язання 23813,1 грн. зобов`язано сплатити штраф 20% у сумі 4762,62 грн.

20 листопада 2019 року ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» подано скаргу на вищевказані податкові повідомлення-рішення, за результатами розгляду якої Державною податковою службою України 23 січня 2020 року винесено рішення про результати розгляду скарги №2866/8/99-00-08-05-05-06, згідно якого податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.27-28),

Не погодившись з висновками податкового органу та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано Податковим кодексом України.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п.14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п. 14.1.152 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Судом встановлено, що позивачем були складені та направлені на реєстрацію наступні податкові декларації з податку на додану вартість:

- № від 17.08.2018 року (а.с.39-45) за звітний період липень 2018 року, у якій визначено суму податку на додану вартість 16088,00 грн.;

- № від 18.09.2018 року (а.с.47-56) за звітний період серпень 2018 року, у якій визначено суму податку на додану вартість 15324 грн.;

- № від 17.10.2018 року (а.с.58-67) за звітний період вересень 2018 року, у якій визначено суму податку на додану вартість 31049,00 грн.;

- № від 19.11.2018 року (а.с.69-78) за звітний період жовтень 2018 року, у якій визначено суму податку на додану вартість 101476,00 грн.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Згідно з п.203.1 та п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Позивачем на підтвердження сплати зобов`язань з податку на додану вартість, які визначені у вищенаведених податкових деклараціях, надано до суду наступні платіжні доручення:

- по податковій декларації № від 17.08.2018 року - №6832 від 20.08.2018 року на суму 16090,00 грн. (а.с.46);

- по податковій декларації № від 18.09.2018 року - №7010 від 25.09.2018 року на суму 15325,00 грн. (а.с.57);

- по податковій декларації № від 17.10.2018 року - №7166 від 25.10.2018 року на суму 31050,00 грн. (а.с.68);

- по податковій декларації № від 19.11.2018 року - №7347 від 28.11.2018 року на суму 21000,00 грн. (а.с.79), №7331 від 27.11.2018 року на суму 40000,00 грн. (а.с.80), №7315 від 23.11.2018 року на суму 20000,00 грн. (а.с.81) та №7309 від 21.11.2018 року на суму 20477,00 грн. (а.с.82).

Суд зазначає, що підставою для застосування до позивача штрафу згідно з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, стали висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем норми пункту 57.1 ст. 57, пункту 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України: сплачені податкові зобов`язання із ПДВ з порушенням граничного строку оплати.

Відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідачем на підтвердження порушення позивачем терміну сплати узгоджених сум грошового зобов`язання за вищенаведеними податковими деклараціями надано до суду інформацію з ІС Податковий блок за період з 31.12.2017 року по 31.12.2018 року (а.с.124-128), з якої вбачається, що у позивача перед сплатою узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість згідно вищевказаних податкових декларацій обліковувалась заборгованість згідно податкового повідомлення-рішення № від 22.08.2017 року та податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2018 року.

Сплачені позивачем за податковими деклараціями з податку на додану вартість суми згідно наданих до суду платіжних доручень №6832 від 20.08.2018 року, №7010 від 25.09.2018 року, №7166 від 25.10.2018 року, №7309 від 21.11.2018 року, №7315 від 23.11.2018 року, №7331 від 27.11.2018 року та №7347 від 28.11.2018 року спрямовані на погашення сум наявної податкової заборгованості згідно вищевказаних податкових повідомлень-рішень, та після такого погашення на сплату сум грошового зобов`язання за спірними податковими деклараціями (також в порядку черговості).

При цьому суд зазначає, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду у справі №420/4618/17 від 16.05.2018 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ «ЕКО-РЕНЕСАНС» відмовлено, тобто податкове повідомлення-рішення № від 22.08.2017 року було залишене в силі. Оскарження такого рішення в касаційному порядку не змінює того, що рішення по справі №420/4618/17 набрало законної сили.

Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2018 року позивачем до суду не надано.

Відповідно до п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів, сплачених платником податку на оплату поточних податкових зобов`язань, у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному пунктом 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України та у випадку несвоєчасного погашення якої, податковий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст. 126 Податкового кодексу України у залежності від терміну затримки.

При цьому, санкція норми ст. 126 Податкового кодексу України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм пункту 87.9 ст. 87 ПК України, стаття 126 не містить. Розрахунок сум штрафних санкцій позивачем у судовому процесі не оспорюється.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року по справі №815/5491/19.

Отже, за встановленими у судовому процесі обставинами наявності у позивача податкового боргу, на погашення якого були направлені кошти, сплачені позивачем в рахунок поточних податкових зобов`язань, Головним управлінням ДПС в Одеській області було правомірно зроблено висновок про порушення позивачем строків сплати податку на додану вартість та правомірно нараховано штраф за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань на підставі ст. 126 Податкового кодексу України.

При цьому щодо посилання позивача на наявні в акті перевірки повторення податкових декларацій, суд не приймає його до уваги, оскільки визначені в податкових деклараціях № від 17.10.2018 року та № від 19.11.2018 року суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість погашались частинами із запізненням з наступних платежів позивача, які сплачувались в різні дні з часовими інтервалами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення, діяв правомірно у межах наданих йому повноважень та на підставі діючого законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-РЕНЕСАНС» слід відмовити.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-РЕНЕСАНС» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області в частині винесення податкових повідомлень-рішень № та № від 17.10.2019 року та скасування податкових повідомлень-рішень № та №, виданих 17.10.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО-РЕНЕСАНС» (вул.Першотравнева, 56, смт.Доброслав, Лиманський р-н., Одеська обл., 67500, ).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ).

Суддя О.А. Вовченко