Справа № 200/4044/20-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 р. Справа№200/4044/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розлянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 22 квітня 1996 рік і по теперішний час перебуває на обліку в управлінні відповідача, як застрахована особа. 22 січня 2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування". Пенсію було призначено, проте не враховано до страхового стажу певні періоди, як такі, за які не сплачено страхові внески. Позивач стверджує, що своєчасно сплачував страхові внески та просить суд:

зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області вчинити певні дії: внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнобов`язкового державного соціального страхування індувідуальні відомості про позивача як застраховану особу у періоди 2000, 2001, 2002, 2003 і 2006 років за наданими позивачем до позову формами «ІНДАНІ» і здійснити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням повного страхового стажу і середньомісячного заробітку, визначених за нормами частини першої статті 24 і частини першої статті 40 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування», з дня першого звернення до відповідача за заявою № 883 від 22.01.2020 року про призначення пенсії за віком.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено засідання по справі.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав на безпідставність позиції ОСОБА_1 та зазначив, що певні періоди роботи позивача не зараховані до страхового стажу в межах повноважень, та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

Відповідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу «ІНДАНІ» за період з 01.01.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 31.12.2001, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.01.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2006 по 31.12.2006, ОСОБА_1 визначено заробіток за вказані періоди та сума внеску з нарахованого заробітку.

Відповідно довідки «Розрахунок суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за 2003 рік, ОСОБА_1 одержав дохід від приватної нотаріальної діяльності та нарахував внесків в розмірі 9625, 60грн. Зазначена довідка була надана до УПФУ в м. Артемівську 31.03.2004 року про що свідчить штамп вхідної кореспонденції.

Згідно квитанції № 284 від 19.02.2003 року позивач сплатив страхові внески за 1-й квартал 2003 року в сумі 2112, 00грн. Відповідно платіжного доручення № 31 від 30.07.2003 року позивач сплатив страхові внески за 2-й квартал 2003 року в сумі 2368, 00грн. Відповідно платіжного доручення № 38 від 15.10.2003 року позивач сплатив страхові внески за 3-й квартал 2003 року в сумі 2496, 00грн. Відповідно платіжного доручення № 3 від 22.01.2004 року позивач сплатив страхові внески за 4-й квартал 2003 року в сумі 2496, 00грн.

Відповідно довідки «Розрахунок суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за 2006 рік, ОСОБА_1 одержав дохід від приватної нотаріальної діяльності та нарахував внесків в розмірі 18889,20грн. Зазначена довідка була надана до УПФУ в м. Артемівську 02.04.2007 року про що свідчить штамп вхідної кореспонденції.

Відповідно платіжного доручення № 44, позивач сплатив страхові внески за 2006 рік в розмірі 14 697,20грн.

Прозивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.01.2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії.

Відповідно довідки ОК-5 відносно ОСОБА_1 , сформованої 23.01.2020 року: страхові внески в розмірі 1000, 00грн. за 1998 рік сплачено у грудні; страхові внески в розмірі 1000, 00грн. за 1999 рік сплачено у грудні; страхові внески в розмірі 1000, 00грн. за 2000 рік сплачено у грудні; страхові внески в розмірі 1600, 00грн. за 2001 рік сплачено у грудні; страхові внески за 2002 рік сплачено у березні 1600, 00 грн., червні - 2200, 00 грн., вересні 2200, 00 грн. та у грудні 2200, 00грн.; інформація за 2003 рр. у довідці - відсутня.

Відповідно рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління пенсійного фонду № 48 від 27.01.2020 року, не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 09.08.1995 року по 14.05.1996 року та період підприємницької діяльності з 15.05.1996 року по 31.12.2003 року до надання відповідних довідок.

Відповідно довідки ІКІС ПФУ: підсистема призначення та виплати пенсії, сформованої 06.02.2020 року (перерахунок у зв`язку з уточненням даних в ЕПС), період з 09.08.1995 року по 14.05.1996 року до страхового стажу не зарахований.

17.03.2020 року позивач через веб-портал ПФУ звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, надавши при цьому додаткові відомості.

Відповідно довідки ІКІС ПФУ: підсистема призначення та виплати пенсії, сформованої за результатами розгляду вищевказаної заяви, період з 09.08.1995 року по 21.04.1996 року до страхового стажу не зарахований та період підприємницької діяльності з 01.01.2000 року по 30.11.2000 року, 01.01.2001 року по 30.11.2001 року, з 01.01.2002 року по 28.02.2002 року, з 01.04.2002 по 31.05.2002 року, з 01.07.2002 року по 31.08.2002 року, з 01.10.2002 року по 30.11.2002 року, з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року, з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року.

Відповідно Довідки відповідача № 6339/08 про сплату страхових внесків, з 22.04.1996р. по 31.12.1996р. приватний нотаріус знаходився на загальній системі оподаткування. Страхові внески сплачено в повному обсязі. Сума доходу склала: за 2 - 4 квартал 1996р. - 30357,00 грн. З 01.01.1997р. по 31.12.1997р. приватний нотаріус знаходився на загальній системі оподаткування. Страхові внески сплачено в повному обсязі. Сума доходу склала: за 1 - 4 квартал 1997р. - 64791,43 грн. З 01.01.1998р. по 31.12.1998р. приватний нотаріус знаходився на загальній системі оподаткування. Страхові внески сплачено в повному обсязі. Сума доходу склала: за 1 - 4 квартал 1998р. -55094,46 грн. З 01.01.1999р. по 31.12.1999р. приватний нотаріус знаходився на загальній системі оподаткування. Страхові внески сплачено в повному обсязі. Сума доходу склала: за 1 - 2 квартал 1999р. - 31326,00 грн., за 3 - 4 квартал 1999р. доходи склали -0,00 грн. З 01.01.2000р. по 31.12.2000р. приватний нотаріус знаходився на загальній системі оподаткування. Страхові внески сплачено в повному обсязі. Сума доходу склала: за 1 - 4 квартал 2000р. -55365,18 грн. З 01.01.2001р. по 31.12.2001р. приватний нотаріус знаходився на загальній системі оподаткування. Страхові внески сплачено в повному обсязі. Сума доходу склала: за 1 квартал 2001р. - 17012,90 грн., 2 квартал 2001р. - 17066,29 грн., З квартал 2001р. - 91251,60 грн., 4 квартал 2001р. - 21821,55 грн. З 01.01.2002р. по 31.12.2002р. приватний нотаріус знаходився на загальній системі оподаткування. Страхові внески сплачено в повному обсязі. Сума доходу склала: за 1 - 4 квартал 2002р. - 308202,60 грн. За 2003 рік звітність «Розрахунок зобов`язаня зі сплати збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно додатку 4 до управління не надано.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Стаття 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно преамбули Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно абз. 1 ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058).

За приписами ч.6 ст.20 Закону №1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

З наданих довідок «Розрахунок суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за 2003 рік за 2006 рік ОСОБА_1 та квитанцій і платіжних доручень вбачається, що ОСОБА_1 сплачено страхові внески у повному обсязі за 2003 рік за 2006 рік.

Сплата страхових внесків за 2000, 2001, 2002 рр. в розмірі 1000, 00грн., 1600, 00грн., 8200 грн. відповідно вбачається з даних довідки ОК-5, що наявна в матеріалах справи.

Також позиція органу пенсійного фонду з приводу несплати страхових внесків за 2000, 2001, 2002 роки нівелюється даними довідки № 6339/08.

Відповідно суд зазанчає, що страхові внески ОСОБА_1 за період 2000, 2001, 2002, 2003 та 2006 роки сплачені у повному обсязі.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі Положення № 10-1).

Відповідно п . 1 Положення № 10-1, це Положення відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

Пунктом 4 Положення № 10-1 встановлено, що реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Відповідно п. 3 Положення № 10-1 розділу «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них», відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як вказано у п. 6 Положення № 10-1 розділу «Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них», відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника, та вносяться до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки.

Як вже було зазначено вище та як не заперечується сторонами по справі, позивач після виникнення спірних правовідносин звернувся до відповідача із заявою про проведення такої перевірки, проте відповідачем зазначено, що враховуючи обмежувальні відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби» в період карантину заходи, вихідну перевірку провести неможливо.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-IX, внесено зміни певних до законодавчих актів, проте суд наголошує, що зазначений Закон не містить заборони проведення перевірки органом ПФУ. Крім цього суд зазначає, що Положенням № 10-1 не передбачено проведення саме виїзної перевірки; аргументів стосовно проведення саме виїзної перевірки (а не невиїної) відповідачем не наведено.

Крім цього, Постановою Правління пенсійного фону України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно п. 1.7 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів письмового повідомлення заявника про необхідність подання додаткових документів стосовно перевірки відомостей щодо сплати страхових внесків.

Таким чином, керуючись вищенаведеними висновками та беручи до уваги гарантоване ст. 46 Конституції України право на отримання пенсії, суд приходить до висновку про зобов`язання Бахмутсько-Лиманське об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за результатами перевірки внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнобов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про ОСОБА_1 як застраховану особу у періоди 2000, 2001, 2002, 2003 і 2006 років за формами «ІНДАНІ» та здійснити перерахунок призначеної пенсії з урахуванням повного страхового стажу і середньомісячного заробітку, визначених за нормами частини першої статті 24 і частини першої статті 40 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування», з 22.01.2020 року відповідно до заяви № 883.

Задовольняючи позовні вимоги у такий спосіб (за результатами перевірки), суд звертає увагу на Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яким передбачено механізм дій у правовідносинах, що наявні в контексті даної справи, який був ініційований позивачем шляхом подання заяви про проведення перевірки. Проте суд повторно наголошує, що проведення саме виїзної перевірки таким Положенням не передбачено. Таким чином відповідача наявні повноваження провести таку перевірку після отримання відповідних документів поштою або шляхом надання особисто позивачем, поряд з відсутністю обмежувальних заходів на проведення перевірки у зв`язку із запобіганням виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84500, Донецька обл., м. Бахмут, в. Миру, б. 35, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -задовольнити.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області за результатами перевірки внести до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнобов`язкового державного соціального страхування індувідуальні відомості про ОСОБА_1 як застраховану особу у періоди 2000, 2001, 2002, 2003 і 2006 років за формами «ІНДАНІ» та здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням повного страхового стажу і середньомісячного заробітку, визначених за нормами частини першої статті 24 і частини першої статті 40 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування» з 22.01.2020 року відповідно до заяви № 883 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84500, Донецька обл., м. Бахмут, в. Миру, б. 35, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, коли справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.В. Стойка