Справа № 946/1798/20
Суддя: Бальжик О. І.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/1798/20
Провадження № 2-а/946/73/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 червня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Нікітіної Ю.П.

представника позивача: Янковського О.В.

відповідача: Дрангой Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Дениса Олеговича та Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.1. 23.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Д.О. про скасування рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, оформлене постановою по справі про адміністративне правопорушення від 10.03.2020 року за ст.188-13 КУпАП.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження із зазначенням обов`язку подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження 02.03.2020 року, тоді як протокол про адміністративне правопорушення було складено 05.03.2020 року, тобто до спливу п`ятиденного строку після попередження його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. 10.03.2020 року боржником до органу поліції подана заява про вчинення стягувачем та її чоловіком злочинів, об`єктом яких є власність боржника вчинення дій майнового характеру та передача прав на майно. Інформація, яку він як божник повинен надати у декларації, є об`єктом злочинів та персональними даними, які віднесені до конфіденційної інформації. Фактично, декларація буде приєднана до матеріалів виконавчого провадження та усі його учасники будуть мати доступ до персональних даних боржника. Зважаючи на вчинення протиправних дій стягувачем за попередньою змовою групою осіб такі дані будуть поширені невстановленому колу осіб, а тому боржник заперечував проти надання його персональних даних шляхом подання декларації. Погоджується надати такі персональні дані лише за умови підтвердження їх володільцем органом державної виконавчої служби, дотримання вимог ЗУ «Про захист персональних даних», а саме: створення умов для захисту цих даних від випадкових втрати або знищення, незаконної обробки, у тому числі незаконного доступу; забезпечення виконання вимог встановленого режиму захисту персональних даних; створення структурного підрозділу або відповідальної особи, що організовує роботу, пов`язану із захистом персональних даних при їх обробці тощо. 05.03.2020 року він подав державному виконавцю заяву про декларацію у встановленому ПК України порядку доходів, отриманих за звітний (податковий) період 2018 та 2019 календарних років, у складі загальної суми доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу як сума іноземних доходів та є базою розрахунку заборгованості по аліментам. Таким чином, при вказаних обставинах, боржник діяв у стані крайньої необхідності.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

2.1. 24.03.2020 року ухвалою судді позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.21).

2.2. 10.06.2020 року ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача залучено Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.39).

2.3. 16.06.2020 року представник позивача позовні вимоги уточнив, остаточно просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі (а.с.43).

2.4. Позивач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, направивши представника з належним чином посвідченими повноваженнями.

2.5. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів.

2.6. Відповідач начальник Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Д.О., який одночасно є представником Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заперечував проти задоволення позову, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним (а.с.44, 45). В обґрунтування заперечень пояснив, що в ході примусового виконання рішення суду достовірно встановлено, що боржник періодично працевлаштовується в іноземних компаніях. Однак розмір його доходів отриманих у цих компаніях встановити не представляється можливим. Єдиним можливим об`єктивним шляхом визначення розміру аліментів, що підлягає сплаті на користь стягувача, є заповнення позивачем декларації про доходи та майно. ОСОБА_1 реалізовуючи свої права і обов`язки через представника, отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження 21.12.2019 року. Оскільки на момент відкриття виконавчого провадження позивач перебував за межами України, державний виконавець не став складати протокол про адміністративне правопорушення. 02.03.2020 року ОСОБА_1 особисто прибув до державного виконавця, який пред`явив йому законну вимогу щодо подачі декларації. Боржник категорично відмовився від заповнення декларації, посилаючись на небажання розкривати інформацію про свій майновий стан перед стягувачкою. Враховуючи, що боржник повернувся на територію України 29.02.2020 року, декларацію він повинен був подати у строк до 04.03.2020 року включно. Під час розгляду справи боржник не просив надати йому додатковий час на подачу декларації, а категорично заявив, що не повинен її подавати взагалі. Станом на час розгляду справи боржником або його представником вказана декларація подана не була.

2.6. Під час розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

ІІІ. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

3.1. Конституція України

3.1.1. Стаття 19. […] Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

3.1.2. Стаття 32. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

3.1.3. Стаття 34.

[…] Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

3.2. Кодекс адміністративного судочинства України (КАС України).

3.2.1. Стаття 2. Завдання та основні засади адміністративного судочинства

[…] 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

3.2.2. Стаття 9. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі

1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості[…].

3.2.3. Стаття 77. Обов`язок доказування

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин […].

5. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

3.3. Кодекс про адміністративні правопорушення України (КУпАП).

3.3.1. Стаття 8. Чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення […].

3.3.2. Стаття 188-13. Невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця

[…] неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів) […] - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.3.3. Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

3.3.4. Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

3.3.5. Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

3.3.6. Стаття 288. Порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення

Постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: […]

3) постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення […] у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний в місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

3.4. Закон України «Про виконавче провадження» за №1404-VІІІ від 02.06.2016 року (надалі Закон №1404-VІІІ)

3.4.1. Стаття 11. Загальні строки у виконавчому провадженні

1. Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

2. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

3.4.2. Стаття 16. Представництво сторін у виконавчому провадженні

1. Сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників […]

Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

3.4.3. Стаття 18. Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців

1. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії […].

3. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право […]:

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну […]

4. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України.

5. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

3.4.4. Стаття 19. Права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження

1. Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження […]

5. Боржник зобов`язаний:

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України […]

3.4.5. Стаття 24. Місце виконання рішення

[…] 4. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

3.4.6. Стаття 28. Надсилання документів виконавчого провадження

1. Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження […], які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі […].

5. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

3.4.7. Стаття 76. Відповідальність за невиконання законних вимог виконавця та порушення вимог цього Закону

За невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

3.5. Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5)

3.5.1. III. Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження

[…] 5. У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У разі виконання рішення майнового характеру в постанові про відкриття виконавчого провадження виконавець зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника за встановленою формою (додатки 1, 2) протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджає його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

3.5.2. XIV. Відповідальність у виконавчому провадженні

1. Порядок притягнення осіб до відповідальності за правопорушення, вчинені під час виконавчого провадження, здійснюється відповідно до статей 75 та 76 Закону.

4. […] Протокол державного виконавця про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, разом з матеріалами, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, не пізніше наступного робочого дня передається начальнику органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

5. Протокол державного виконавця про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про адміністративне правопорушення державного виконавця розглядається начальником органу державної виконавчої служби у п`ятнадцятиденний строк з дня його одержання в порядку, визначеному Кодесом України про адміністративні правопорушення[…].

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності зазначеної особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло письмове повідомлення про відкладення розгляду справи.

Начальник органу державної виконавчої служби при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення з`ясовує:

правильність складання протоколу державним виконавцем;

сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце розгляду;

витребування необхідних додаткових матеріалів;

підлягання задоволенню письмових повідомлень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законних представників.

За результатами розгляду справи начальник органу державної виконавчої служби виносить одну з таких постанов:

постанова про накладення адміністративного стягнення (додаток 13);

постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення (додаток 14).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення підписується начальником органу державної виконавчої служби, скріплюється печаткою та має відповідати вимогам до виконавчого документа, визначеним статтею 4 Закону.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається під підпис або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення особі, стосовно якої винесено постанову, про що робиться відповідна відмітка у справі.

Постанова начальника органу державної виконавчої служби про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, передбаченого статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3.5.3. XVI. Особливості виконання рішень про стягнення аліментів

1. […] У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, визначених статтями 4, 5 Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, яка виготовляється за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.

2. Виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції.

3.6. Закон України «Про захист персональних даних» №2297-VІ від 01.06.2020 року (надалі Закон №2297-VІ)

3.6.1. Стаття 2. Визначення термінів

[…] персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована

3.6.2. Стаття 6. Загальні вимоги до обробки персональних даних

[…] 5. Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

6. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини […].

8. Персональні дані обробляються у формі, що допускає ідентифікацію фізичної особи, якої вони стосуються, не довше, ніж це необхідно для законних цілей, у яких вони збиралися або надалі оброблялися.

3.6.3. Стаття 8. Права суб`єкта персональних даних

[…] 2. Суб`єкт персональних даних має право:

1) знати про джерела збирання, місцезнаходження своїх персональних даних, мету їх обробки, місцезнаходження або місце проживання (перебування) володільця чи розпорядника персональних даних або дати відповідне доручення щодо отримання цієї інформації уповноваженим ним особам, крім випадків, встановлених законом;

2) отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані;[…]

7) на захист своїх персональних даних від незаконної обробки та випадкової втрати, знищення, пошкодження у зв`язку з умисним приховуванням, ненаданням чи несвоєчасним їх наданням, а також на захист від надання відомостей, що є недостовірними чи ганьблять честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи; […]

12) знати механізм автоматичної обробки персональних даних;

13) на захист від автоматизованого рішення, яке має для нього правові наслідки.

3.6.4. Стаття 10. Використання персональних даних

1. Використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим суб`єктам відносин, пов`язаних із персональними даними, що здійснюються за згодою суб`єкта персональних даних чи відповідно до закону.

3.6.5. Стаття 11. Підстави для обробки персональних даних

1. Підставами для обробки персональних даних є:

1) згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних;

2) дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень;

5) необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом;

6) необхідність захисту законних інтересів володільця персональних даних або третьої особи, якій передаються персональні дані, крім випадків, коли потреби захисту основоположних прав і свобод суб`єкта персональних даних у зв`язку з обробкою його даних переважають такі інтереси.

3.6.6. Стаття 14. Поширення персональних даних

[…] 2. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

3.6.7. Стаття 16. Порядок доступу до персональних даних

1. Порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданої володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які перебувають у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації» […]

3.7. Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року за №2939-VІ (надалі Закон №2939-VІ)

3.7.1. Стаття 7. Конфіденційна інформація

1. Конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов […].

2. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

3.8. Типовий порядок обробки персональних даних, затверджений наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 08.01.2014 року №1/02-14

3.8.1. 1. Загальні положення

2.7. Обробка персональних даних здійснюється володільцем персональних даних лише за згодою суб`єкта персональних даних, за винятком тих випадків, коли така згода не вимагається Законом.

2.17. Порядок доступу до персональних даних суб`єкта персональних даних та третіх осіб визначається статтями 16-17 Закону.

ІV. ОЦІНКА та ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, перевіривши їх доказами, суд приходить такого висновку.

4.2. У судовому засіданні встановлено, що 18.12.2020 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №500/8239/18, виданого 29.07.2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 щомісячно в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50).

4.3. 21.12.2019 року постанова про відкриття виконавчого провадження вручена особисто представнику боржника ОСОБА_3 (а.с.47).

4.4. 29.02.2020 року о 23 год. 56 хв. ОСОБА_1 повернувся на територію України (а.с.46).

4.5. 02.03.2020 року державний виконавець під розписку вручив особисто позивачу постанову про відкриття виконавчого провадження із зазначенням обов`язку подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження.

4.6. 05.03.2020 року головним державним виконавцем ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-13 КУпАП, за змістом якого 05.03.2020 року о 10 год. ОСОБА_1 відмовився подавати декларацію про доходи та майно, чим порушив ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.14).

4.7. 10.03.2020 року начальником Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Д.О. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст.188-13 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с.12, 13).

4.8. Аналіз норм діючого законодавства дає підстави для висновку, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів ст.77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

4.9. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться у нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

4.10. В контексті наведеного слід відмітити, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

4.11. Встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

4.12. Отже, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

4.13. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 повинен особисто подати на вимогу державного виконавця декларацію про майно та доходи, а не через представника, зважаючи на те, що перебіг строку подання декларації починається з наступного дня після настання події (повернення в Україну), тобто з 01.03.2020 року, а протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 188-13 КУпАП, було складено 05.03.2020 року, тобто до закінчення робочого часу останнього дня строку, суд дійшов до висновку про те, що начальник органу виконавчої служби не вправі був накладати штраф на боржника за ненадання декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону №1404-VІІІ.

4.14. Доводи відповідача про те, що чинним законодавством передбачений обов`язок боржника за рішеннями майнового характеру подати виконавцю декларацію протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, а не отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, на думку суду, на увагу не заслуговують, оскільки за змістом наведених норм, сплив строку, наданого для подання декларації, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує накладення штрафу на боржника. Боржник повинен бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, про що свідчать вимоги положення частини першої статті 28 Закону №1404-VІІІ, згідно з якими копія постанови про відкриття виконавчого провадження, на відміну від інших копій постанов та документів виконавчого провадження, надсилається адресатам рекомендованим поштовим відправленням. Підставою ж для накладення штрафу у відповідності до статті 188-13 КУпАП є невиконання без поважних причин у встановлений строк законних вимог державного виконавця.

4.15. Разом з тим, суд не погоджується з доводами представника позивача про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена боржнику рекомендованим листом, що становить порушення частини першої статті 28 Закону №1404-VІІІ, оскільки копія вказаної постанови була особисто вручена під розписку представникові боржника 21.12.2019 року, боржникові 02.03.2020 року, що не суперечить частині п`ятій вказаної статті.

4.16. Що стосується позову ОСОБА_1 до начальника Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Д.О. про скасування рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

4.17. За змістом статті 244-21 КУпАП органи державної виконавчої служби розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з невиконанням законних вимог державного виконавця (стаття 188-13).

При цьому, від імені органів державної виконавчої служби розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право начальники органів державної виконавчої служби, яким безпосередньо підпорядковані державні виконавці.

4.18. Отже, начальники державної виконавчої служби при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів державної виконавчої служби, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ даної категорії у судовому процесі.

4.19. Таким чином, вбачається, що належним відповідачем у справах щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, що посягає на встановлений порядок управління, повинен бути відповідний орган державної виконавчої служби, а не начальник органу.

4.20. При цьому, безпідставними є доводи відповідача про те, що він відмовився надати свої персональні дані у зв`язку з протиправною поведінкою стягувача, а тому діяв у стані крайньої необхідності.

4.21. Надаючи правову оцінку вказаним доводам, суд виходить з того, що рішення суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом №1404-VІІІ. Обов`язковість судових рішень, таким чином, є передумовою їх здійсненності, яка виявляється у можливості їх примусового виконання.

4.22. Отже, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (підпункт 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013).

4.23. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року, виконання судового рішення є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

4.24. Для забезпечення ефективності виконавчого провадження, забезпечення належної реалізації завершальної стадії судового розгляду, своєчасного та повного примусового виконання рішень, статтею 18 Закону №1404-VІІІ передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати від сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

4.25. Право сторони виконавчого провадження ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії гарантується статтею 19 вказаного Закону.

4.26. Аналіз норм національного законодавства, наведеного в розділі ІІІ судового рішення, дає підстави для висновку про те, що доступ до персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється законом і лише, в тому числі, в інтересах прав людини.

4.27. У даному випадку збирання інформації, що міститься в декларації про майно та доходи і є конфіденційною, допускається з метою захисту законних інтересів дітей, в інтересах яких діє стягувач.

4.28. Батьки або інші особи, які виховують дитину, повинні створити такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини. Однією з найбільш нагальних проблем у сфері захисту прав дітей є проблема належного матеріального забезпечення. Найбільш гостро вона стоїть для дітей, які виховуються в неповних сім`ях.

4.29. В ході примусового виконання рішення суду виконавцем встановлено, що боржник періодично працевлаштовується в іноземних компаніях, однак розмір його доходів в цих компаніях не встановлено.

4.30. З метою забезпечення конституційного права дітей на достатній життєвий рівень, запобігання приховування дійсних статків боржників, запобігання заборгованості зі сплати аліментів для утримання дітей тощо, законодавцем встановлений дієвий механізм впливу на боржників зі сплати аліментів, один з яких обов`язок боржника подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб.

4.31. Таким чином, обробка (зокрема, збирання) персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, передбачених законом, та у порядку, встановленому законодавством.

4.32. Потреби захисту основоположних прав і свобод суб`єкта персональних даних позивача у зв`язку з обробкою його персональних даних не переважають інтереси дітей, а отже досягається справедливий баланс інтересів між захистом прав стягувача і боржника.

4.33. При цьому, подання декларації боржником у встановленому ПК України порядку доходів, отриманих за звітний (податковий) період 2018 та 2019 календарних років, на думку суду, не звільняє останнього від виконання обов`язку, передбаченого частиною п`ятою статті 19 Закону України №1404-VІІІ.

4.34. Також, суд вважає, що обов`язок боржника подати виконавцю декларацію про доходи та майно не позбавляють останнього прав, передбачених статтею 8 Закону №2297-VІ.

4.35. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню; у задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Д.О. про скасування рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності належить відмовити.

Керуючись статтями 2, 9, 73, 74, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

2. Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 10.03.2020 року, винесену начальником Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Денисом Олеговичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 188-13 КУпАП, скасувати.

3. Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , - закрити на підставі пункту першого статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-13 КУпАП.

4. У задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дрангой Дениса Олеговича про скасування рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.І.Бальжик