Справа № ЗП-16/20
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

25 червня 2020 р. м. ХерсонСправа № ЗП-16/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Войтовича І.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

23.06.2020, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення адміністративного позову, в якій просить вжити заходи забезпечення, а саме: зупинити дію рішення Херсонської міської ради від №2389 від 11.06.2020 року "Про зобов`язання ОСОБА_1 зупинити незаконні будівельні роботи та привести об`єкт нерухомості у первинний стан", в частині «п.3. Управлінню комунальної власності міської ради, міському комунальному підприємству (МКП) «Херсонтеплоенерго», МКП «Гарантія» здійснити демонтаж самовільно збудованих прибудов, надбудов та інших споруд, розташованих по Миколаївському шосе, 5 км (на розі Миколаївського шосе та вул.. Нестерова) в м. Херсоні, та організувати їхнє відповідальне зберігання».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що 11.06.2020 року Херсонською міською радою було прийнято Рішення №2389 «Про зобов`язання ОСОБА_1 зупинити незаконні будівельні роботи та привести об`єкт нерухомості у первинний стан», яким вирішено:

П.1. Зобов`язати власника незавершеного будівництва, недобудованого комплексу пришляхового обслуговування з АЗС європейського типу за адресою: Миколаївське шосе, 5 км. ( на розі Миколаївського шосе та вул. Нестерова) в м. Херсоні ОСОБА_1 зупинити самовільно розпочаті будівельні роботи на земельній ділянці за вказаною адресою.

П .2 . Зобов`язати ОСОБА_1 привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 у первинний стан шляхом знесення самовільно збудованих прибудов, надбудов та інших будівель та споруд, право власності на які не оформлено належним чином.

П.3. Управлінню комунальної власності міської ради, міському комунальному підприємству (МКП) «Херсонтеплоенерго», МКП «Гарантія» здійснити демонтаж самовільно збудованих прибудов, надбудов та інших споруд, розташованих по Миколаївському шосе, 5 км (на розі Миколаївського шосе та вул. Нестерова) в м. Херсоні, та організувати їхнє відповідальне зберігання».

Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії п. 3 рішення від 11.06.2020 за №2389, до прийняття рішення судом у справі щодо скасування зазначеного рішення, призведе до того, що належні позивачеві споруди (об`єкти нерухомого майна) будуть демонтовані (знесені), а для їх повернення, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, фізичного відновлення споруд, витрачання значних матеріальних ресурсів. Просить заяву задовольнити.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про повне задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд зазначає, що в даному випадку забезпечення позову є превентивним заходом щодо порушення прав позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовані тим, що на підставі спірного рішення Управлінню комунальної власності міської ради, міському комунальному підприємству (МКП) «Херсонтеплоенерго», МКП «Гарантія» доручено здійснити демонтаж самовільно збудованих прибудов, надбудов та інших споруд, розташованих по Миколаївському шосе, 5 км (на розі Миколаївського шосе та вул. Нестерова) в м. Херсоні, та організувати їхнє відповідальне зберігання.

Разом із тим, задоволення заяви про забезпечення позову для відповідача не несе будь-яких негативних наслідків, не покладає на відповідача додаткових обтяжень, а утримання від вчинення зазначених у заяві про забезпечення позову дій не має невідворотній характер.

У той час, як відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову в даному випадку призведе до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до вимог пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що позивачем доведено реальність ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовних вимог ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про скасування рішення від 11.06.2020 за №2389, а також загрози для своїх прав та інтересів, що полягає у знесенні споруд та понесенні позивачем матеріальних витрат.

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що на підставі оскаржуваного п.3 зазначеного рішення, відповідачем до позивача може бути передчасно застосовані заходи демонтажу збудованих прибудов за адресою Миколаївському шосе, 5 км (на розі Миколаївського шосе та вул. Нестерова) в м. Херсоні, тобто до надання судом оцінки законності рішення Херсонської міської ради від 11.06.2020 за №2389, яке позивач має намір оскаржити до суду.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобіганню порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

В той же час, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів» ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» в рішенні від 17 липня 2008 року, Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Суд звертає увагу на те, що у даному випадку, такий вид забезпечення позову є співмірним, оскільки судом зупинено дію тільки пункту 3 зазначеного рішення, яким вирішено демонтувати збудовані споруди, а пункти 1 та 2, якими зобов`язано власника незавершеного будівництва, недобудованого комплексу пришляхового обслуговування з АЗС європейського типу за адресою: Миколаївське шосе, 5 км. ( на розі Миколаївського шосе та вул. Нестерова) в м. Херсоні ОСОБА_1 зупинити самовільно розпочаті будівельні роботи на земельній ділянці за вказаною адресою та привести земельну ділянку у первинний стан шляхом знесення самовільно збудованих прибудов, надбудов та інших будівель та споруд, право власності на які не оформлено належним чином, залишаються чинними.

Тобто, дане забезпечення позову призведе до зупинення спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, та унеможливить настання негативних наслідків, для обох сторін.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 3 Рішення Херсонської міської ради від 11.06.2020 року за №2389 «Про зобов`язання ОСОБА_1 зупинити незаконні будівельні роботи та привести об`єкт нерухомості у первинний стан».

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на частину другу статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановляння ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити дію пункту 3 Рішення Херсонської міської ради від 11.06.2020 року за №2389 «Про зобов`язання ОСОБА_1 зупинити незаконні будівельні роботи та привести об`єкт нерухомості у первинний стан», яким вирішено: Управлінню комунальної власності міської ради, міському комунальному підприємству (МКП) «Херсонтеплоенерго», МКП «Гарантія» здійснити демонтаж самовільно збудованих прибудов, надбудов та інших споруд, розташованих по Миколаївському шосе, 5 км (на розі Миколаївського шосе та вул. Нестерова) в м. Херсоні, та організувати їхнє відповідальне зберігання» до вирішення по суті спору та набранням рішення у справі законної сили.

Копії ухвали направити сторонам (їх представникам).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович