Справа № 569/8750/20
Суддя: Галінська В. В.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/8750/20,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - поліцейський СРПП №2 Здолбунівського відділення Острозького відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області старший сержант поліції Казмірчук Антон Юрійович ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Здолбунівського відділення Острозького відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області старшого сержанта поліції Казмірчука Антона Юрійовича про скасування постанови ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до поліцейського СРПП №2 Здолбунівського відділення Острозького відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області старшого сержанта поліції Казмірчука Антона Юрійовича, в якому просить скасувати постанову поліцейського СРПП №2 Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Казмірчука Антона Юрійовича серія БАА №745878 від 26 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.ч.1, 2 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що постановою поліцейського СРПП №2 Здолбунівського відділення Острозького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого сержанта поліції Казмірчука Антона Юрійовича серія БАА №745878 від 26.05.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 та ч.2 ст. 122 КУпАП, за те, що 26.06.2020 року о 15 год. 05 хв., на перехресті вул. Шосова-вул. Мізоцька, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210994-20 номерний знак НОМЕР_1 , порушив правила обгону, а саме здійснив обгін на перехресті та на пішохідному переході та порушив вимоги дорожньої розмітки "вузька суцільна лінія", а саме перетнув її при обгоні попутного транспорту, чим порушив вимоги розділу 34 ПДР України.

Вказує, що ним на місці зупинки, заперечувався факт порушення правил дорожнього руху. Він просив для ознайомлення надати хоч якісь докази, а саме фото чи відео-фіксацію порушення, тощо, у чому йому було відмовлено. Покази свідків, які б підтверджували вчинення ним вищезазначеного правопорушення також відсутні. На вимогу поліцейських, він надав їм посвідчення водія, техпаспорт на авто та страховий поліс, після чого вони сіли у службове авто, а через 10 хвилин поліцейські вийшли з авто та оголосили йому, що винесли постанову про адміністративне правопорушення. Розгляд справи відбувався фактично без його присутності, він був позбавлений права давати пояснення, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Йому не було роз"яснено права за статтею 268 КУпАП, підпис у постанові відсутній та строк оскарження постанови за статтею 289 КУпАП. Розгляд справи вибувався не за місцем вчинення правопорушення, всупереч статті 276 КУпАП. Розгляд справи та винесення постанови відбувалось навіть не на місці вчинення ймовірного правопорушення, а на місці зупинки транспортного засобу, у іншому районі та за 12 км від місця вчинення ймовірного правопорушення. Вважає, що був зупинений поліцейськими для отримання неправомірної вигоди. Окрім того, у постанові не зазначено населений пункт, район, область, де скоєне правопорушення, п.9 постанови не містить підпису особи, притягнутої до адміністративної відповідальності або запису про відмову від підпису чи отримання копії постанови. Також, постанова містить штамп синього кольору з незаповненою графою "Дата набрання чинності постанови". Спірна постанова заповнена нерозбірливим почерком, оскільки у ній неможливо прочитати усі обставини справи адміністративного правопорушення.

Вважає, що поліцейський, який складав постанову, не з"ясував як слід, чи було адміністративне правопорушення, та чи винний він, не навів та не надав належних доказів, які б підтверджували наявність вини у його діях, а отже діяв, не дотримуючись вимог чинного законодавства, а саме статей 245, 278, 279, 280 КУпАП.

Ухвалою суду від 04 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15 червня 2020 року, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

В судове засідання позивач подав клопотання, в якому просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позовну заяву з додатками відповідачем отримано 19.06.2020, проте відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов"язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 251 цього Кодексу, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 цього Кодексу вказує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, а також відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 9 Розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Відповідно до п.10 розділу XIII "Деякі аспекти діловодства у справах" Інструкції заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім"я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (стаття 1 Закону України "Про національну поліцію").

Згідно статей 6, 7, 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліцейський зобов"язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов"язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов"язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини (ч. 1 статті 18 Закону України "Про національну поліцію").

Відповідачем грубо порушено вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме: постанова серії БАА № 745878 від 26.05.2020 є практично нечитабельною: а саме посада, спеціальне звання та прізвище, ім"я, по батькові поліцейського записані прописними, а не друкованими літерами, суть адміністративного правопорушення, та опис обставин, установлених при розгляді справи - нечитабельною, а тому, неможливо визначити всі обставини справи та підстави для винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних доказів визначених законом суду не надав.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов"язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Салабіаку проти Франції" від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов"язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов"язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 п.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії БАА №745878 від 26.05.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не надано суду доказів про порушення ОСОБА_1 та вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1,ч.2 ст.122 КУАП, як і не надано доказів щодо перевірки та спростування обставин, зазначених позивачем у поданому позові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Здолбунівського відділення Острозького відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області старшого сержанта поліції Казмірчука Антона Юрійовича про скасування постанови - задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського СРПП №2 Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Казмірчука Антона Юрійовича серія БАА №745878 від 26 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.ч.1, 2 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Здолбунівського відділення Острозького відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

відповідач: поліцейський СРПП №2 Здолбунівського відділення Острозького відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області старший сержант поліції Казмірчук Антон Юрійович , Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Пушкіна,41.

Повне судове рішення складене 23 червня 2020 року.

Суддя -