Справа № 640/6588/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6588/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2020 року (розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 17 січня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної міграційної служби України (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування наказу № 218 від 30.08.2016 в частині визнання недійсним паспорту громадянина України НОМЕР_1 та бланку паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 ;

- зобов`язання Державну міграційну службу України проінформувати Адміністрацію Державної прикордонної служби України про необхідність вилучення із баз даних загублених, викрадених та оголошених недійсними документів, відомостей про визнання недійсними (анулювання) паспорту громадянина України НОМЕР_1 та паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , а також вилучити відомості про визнання недійсними (анулювання) цих паспортів із відповідної бази даних Державної міграційної служби України.

Позивач зазначає, що паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданим Центральним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму 15.05.2010 р., неодноразово використовувався позивачем для посвідчення своєї особи, тому посилання на визнання бланку цього паспорту недійсним та його анулювання у зв`язку з його залишенням на території АР Крим є безпідставним.

На підставі вказаного паспорта позивачем отримано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 .

Чинне законодавство України передбачає підстави та іншу процедуру визнання недійсним вже оформленого та виданого особі паспорта громадянина України, передбачену Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 р. №320, і в даному випадку перелічені у Порядку підстави відсутні.

Передбачені п. 55 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон з безконтактним електронним носієм, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 р. №152, підстави відсутні.

Посилання на факт тимчасової окупації АР Крим позивач вважає безпідставним, оскільки паспорти позивач отримав ще у 2010 р.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2020 року позовін вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної міграційної служби України № 218 від 30.08.2016 в частині визнання недійсним паспорту громадянина України НОМЕР_1 та бланку паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 .

Зобов`язано Державну міграційну службу України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9, код 37508470) проінформувати Адміністрацію Державної прикордонної служби України про необхідність вилучення із баз даних загублених, викрадених та оголошених недійсними документів, відомостей про визнання недійсними (анулювання) паспорту громадянина України НОМЕР_1 та паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , а також вилучити відомості про визнання недійсними (анулювання) цих паспортів із відповідної бази даних Державної міграційної служби України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року відкрито та призначено розгляд за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України на 02 квітня 2020 року.

Про зазначене вище повісткою - повідомленням від 17 березня 2020 року проінформовано сторін.

Довідкою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року повідомлено сторін про зняття з розгляду апеляційної скарги призначеної на 02 квітня 2020 року на 09 год. 30 хв. та зазначено, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», ст. 11 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», керуючись постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. №211, враховуючи рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р., рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11 березня 2020 р. та рекомендації Ради суддів України від 16 березня 2020 р. N 9рс-186/20 про запровадження особливого режиму роботи на період проведення карантинних заходів, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегією суддів ухвалено зняти з розгляду справу № 640/6588/19 за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії. Зазначено, що про час та дату подальшого розгляду справи сторони будуть повідомлені після закінчення дії карантину у порядку, передбаченому ст.ст. 126-129 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211 установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» дія карантину була продовжена 22 2020 . 22 2020 ., шляхом введення з 21.05.2020 р. адаптивного карантину.

У зв`язку із зазначеним вище, повісткою - повідомленням від 19 травня 2020 року сторін повідомлено про розгляд справи, який відбудеться о 09 год 20 хв. 18 червня 2020 р.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Центральним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму 15.05.2010 р., та паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданим 10.06.2010 р. органом 0103.

30.08.2016 р. Державною міграційною службою України прийнято наказ №218 "Про визнання недійсними бланків", згідно якого визнано недійсними (анульованими) бланки паспортів громадянина України згідно переліку, в тому числі, і - серії НОМЕР_1 , паспортів громадянина України для виїзду за кордон, в тому числі, і ЕН045903.

Про вказані обставини повідомлено представника позивача у відповіді від 15.03.2019 р. №6.1-2174/1-19 Державної міграційної служби України та від 29.09.17 р. №03/2-24990 Головного управління ДМС України в Харківській області на його адвокатський запит.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо стосується вимог позивача щодо паспорта громадянина України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20.11.2012 р. (набув чинності з 06.12.2012 р.) оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Особа, стосовно якої громадянство України припинено відповідно до Закону України «Про громадянство України», зобов`язана у порядку та строки, встановлені законодавством про громадянство, повернути документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, крім посвідчення особи моряка, виданого іноземцю або особі без громадянства, яка має право на постійне або тимчасове проживання в Україні, уповноваженому суб`єкту, який здійснив оформлення та видачу такого документа, а якщо така особа проживає за кордоном - ЗДУ.

Згідно ст. 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

В даному випадку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Центральним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму 15.05.2010 р., на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» №2235-III від 18.01.2001 р.

Вказане підтверджується наданою позивачем копіюю заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням від 11.05.2010 р., поданої ним до Головного управління МВС України в АР Крим.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону №2235-III особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Згідно зі ст. 21 Закону №2235-III рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав громадянство України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону №2235-III, тому питання про скасування оформлення набуття ним громадянства України оформлюється шляхом прийняття відповідного рішення.

Згідно з п. 96, 97 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України, рішення за якими приймаються органами міграційної служби, затвердженого Указом Президента України віл 27.03.2001 р. №215/2001, подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.

Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом «б» пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується начальником головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі або його заступником.

Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.

Управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.

Колегія суддів зазначає, що встановлення факту безпідставної видачі позивачу паспорта громадянина України є по суті встановленням факту необґрунтованого прийняття рішення про набуття громадянства України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону №2235-III, оскільки набуття громадянства на підставі ч. 1 ст. 8 Закону №2235-III здійснюється за спрощеною процедурою і не потребує прийняття окремого рішення про прийняття до громадянства України.

Відповідно, встановленням факту необґрунтованого прийняття рішення про набуття громадянства України потребує виконання передбаченої ст. 21 Закону №2235-III та п. 96, 97 Порядку №215/2001 процедури.

Прийняття рішення про визнання недійсним (анулювання) бланку паспорта громадянина України за таких обставин можливе лише як виконання попередньо прийнятого рішення про скасування рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України, що зроблено не було.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Центральним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму 15.05.2010 р., до початку анексії АР Крим, тому посилання на можливість неконтрольованого використання бланку паспорту громадянина України НОМЕР_1 є необґрунтованими, оскільки вказаний бланк паспорта до моменту окупації вже був використаний, в тому числі, і для отримання паспорту громадянина України для виїзду закордон.

Згідно з п. 10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 р. №320 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ № 161 від 01.03.2018 р., чинний станом на 30.08.2016 р.), погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року.

У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).

В даному випадку відповідачем прийнято рішення про визнання недійсним (анульованим) бланку паспорту громадянина України позивача серії НОМЕР_1 без проведення службового розслідування та, відповідно, без наявності передбачених законодавством підстав.

Крім того, з врахуванням вищевикладеного в даному випадку результати службового розслідування могли стати підставою для ініціювання питання про скасування рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України, а не про визнання недійсним (анульованим) бланку паспорту громадянина України.

Щодо вимоги позивача, які стосуються паспорта громадянина України для виїзду за кордон, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 22 Закону №5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕН045903 від 10.06.2010 р., виданий позивачу органом 0103, згідно чинного станом на 10.06.2010 р. порядку.

Докази на спростування цього в матеріалах справи відсутні.

Згідно з п. 48 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що додається, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 р. № 152 (в редакції станом на 30.08.2016 р.), особа, стосовно якої громадянство України припинено відповідно до Закону України «Про громадянство України», зобов`язана у порядку, встановленому законодавством про громадянство України, повернути паспорт для виїзду за кордон територіальному органу або підрозділу ДМС, що здійснив його оформлення та видачу, а якщо така особа проживає за кордоном, - закордонній дипломатичній установі України.

Згідно п. 55, 56 Порядку № 152 паспорт для виїзду за кордон вважається недійсним та знищується в разі: 1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною прізвища та імені; 2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті для виїзду за кордон, записам в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження); 3) непридатності паспорта для виїзду за кордон для подальшого використання; 4) припинення громадянства особи; 5) коли паспорт для виїзду за кордон знайдено, а замість нього видано новий паспорт для виїзду за кордон; 6) смерті особи, якій було видано такий паспорт; 7) зіпсуття паспорта для виїзду за кордон під час заповнення; 8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства.

У разі оформлення паспорта для виїзду за кордон з порушенням вимог законодавства керівник територіального органу чи підрозділу ДМС проводить службове розслідування. За результатами розслідування складається висновок у двох примірниках, який надсилається до ДМС для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу апарату ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, другий - у територіальному органі або підрозділі ДМС.

Відповідно, згідно вказаних положень законодавства, враховуючи обставини справи, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон позивача є похідним або від факту припинення громадянства України або від встановлення факту оформлення його з порушенням вимог законодавства.

Оскільки рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України щодо позивача відсутнє, це виключає можливість визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон як похідне рішення.

Щодо посилання відповідача щодо безпідставності документування позивача паспортом громадянина України за відсутності передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги зазначені вище послання, оскільки це має бути предметом відповідного службового розслідування та прийняття відповідного рішення компетентним органом, тоді як в даному випадку підставою для задоволення позовних вимог є недотримання процедури - неприйняття рішення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України щодо позивача.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у справах №№826/14279/17, 826/1417/17 818/196/18.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходит до висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем не у спосіб, визначений Законами України, необґрунтовано, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 22 червня 2020 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль