Справа № 280/6224/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 червня 2020 року Справа № 280/6224/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., за участю секретаря судового засідання Фесик А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Олександрівського управління у м.Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними дії та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Олександрівського управління у м.Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області (надалі відповідач), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача та скасувати Рішення №/826 від 15.11.2019.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив (вх. №2714 від 17.01.2020), та доповненнях до відповіді на відзив (вх. №11986 від 16.03.2020) в обґрунтування позовних вимог зокрема зазначив, що не погоджується із прийнятим відповідачем рішенням №/826 від 15.11.2019, яким позивачу відповідно до ч.10 та п. 2 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано до позивача штраф у сумі 4757,04 грн., та нараховано до сплати пеню у сумі 9440,63 грн. Зазначає, що 27.06.2014 він зупинив заняття адвокатською діяльністю, яку було поновлено з 01.03.2018. Таким чином вважає, що в період з 27.06.2014 по 01.03.2018 позивач був звільнений від сплати єдиного внеску, що не надавало відповідачу права застосовувати будь-які штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску. Також вказує, що оскільки адвокатську діяльність позивач не здійснював, то і обов`язку сплачувати ЄСВ у позивача не має. Крім того приймаючи спірне рішення відповідач не врахував сплачені позивачем суми боргу станом на 31.10.2018 у розмірі 16159,54 грн. та 7626,54 грн. Посилається на порушення відповідачем п.3 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач позов не визнає з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх. №1680 від 13.01.2020). Серед іншого вказує, що з 01.03.2018 позивача було поновлено у занятті адвокатською діяльністю, а отже з із вказаної дати позивач обліковується як діюча фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю. З 01.01.2018 фізичні особи-підприємці, які застосовують спрощену систему оподаткування, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а також члени фермерських господарств зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Нарахування позивачу проведені в інтегрованій картці платника єдиного внеску за 2018 та 2019 рік. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді від 18.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

17.02.2020 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.03.2020.

16.03.2020 відкладено підготовче засідання на 16.04.2020.

16.04.2020 відкладено підготовче засідання на 14.05.2020.

14.05.2020 відкладено підготовче засідання на 11.06.2020 та витребувано від відповідача додаткові докази.

У судове засідання 11.06.2020 року, учасники справи не з`явилися, від позивача надійшло клопотання (вх. №27158 від 11.06.2020), яким просить розглядати справу без його участі в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представником відповідача подано клопотання (вх. №27156 від 11.06.2020) про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши та дослідивши надані документи, судом встановлені наступні обставини.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 отримав 27.06.2008 свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №687 від 27.06.2008 (а.с. 8).

27.06.2014 на підставі заяви ОСОБА_1 та згідно протоколу №22 засідання ради адвокатів Запорізької області позивач зупинив заняття адвокатською діяльністю (а.с.9).

З 01.03.2018 на підставі заяви позивача поновлено право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 10-12).

15.11.2019, ГУ ДПС у Запорізькій області винесено рішення №/826 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про застосування до ОСОБА_1 суми штрафу у розмірі 4757,04 грн. (20 %) за період з 28.08.2016 до 11.10.2019 та пені у розмірі 9440,63 грн. (0,1% суми недоїмки) (а.с.7).

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначенні Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

За приписами пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За приписами частини сьомої статті 9 Закону №2464, єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.15 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953 (далі - Інструкція №449), сплата єдиного внеску здійснюється за місцем: обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI встановлено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4,5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до частини дванадцятої статті 9 Закону №2464 встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановленні Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Рішення про застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску складається згідно з додатком 12 до Інструкції №449. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Частиною десятою статті 25 Закону №2464 встановлено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 25 Закону №2464 нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Розрахунок фінансових санкцій та пені до оскаржуваного рішення №/826 від 15.11.2019 здійснено на підставі даних картки особового рахунку платника, згідно з якого позивачем у період з 28.08.2016 до 11.10.2019 несвоєчасно перераховано єдиний внесок.

Позивач не заперечує, що ним здійснено перерахування єдиного внеску за 2018 рік та три квартали 2019 року з порушенням строків, а саме: у жовтні 2019 року згідно даних облікової картки платника податків позивачем було проведено оплату у сумі 16159,54 грн.+ 340 грн. +7626,54 грн.+2754,18 грн. всього на загальну суму 26880,26 грн.

Отже, зазначені порушення строку сплати єдиного внеску позивачем не заперечуються, однак, з нарахуванням штрафу у розмірі 4757,04 грн. та пені в сумі 9440,63 грн. на загальну суму 14197,67 грн. за період з 28.08.2016 до 11.10.2019, позивач не погоджується.

Як стверджує відповідач нарахування в інтегрованій картці платника податків єдиного внеску штрафних санкцій та пені проведені наступним чином:

-за 1 квартал 2018 року по строку 20.04.2018 2359,33 грн., (включає штраф і пеню за цей період) як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність;

-за 2 квартал 2018 року по строку 20.07.2018 7692,79 грн., як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність;

-за 3 квартал 2018 року по строку 20.10.2018 1358,82 грн., як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність;

-за 1 квартал 2019 року по строку 22.01.2019 1136,32 грн., як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність;

-за 2 квартал 2019 року по строку 19.07.2019 м481,98 грн., як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність;

-за 3 квартал 2019 року по строку 20.07.2019 782,19 грн., як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність;

Також, до загальної суми боргу входить сума штрафних санкцій за несвоєчасну подачу декларації згідно рішення про застосування штрафних санкцій № від 17.08.2016 у сумі 386,24 грн.

Не погоджуючись із вказаним розрахунком позивач вказує, що відповідачем винесено спірне рішення, в якому не вказані штрафні санкції, до того ж відповідач не враховує сплату позивачем у жовтні 2019 року суми у розмірі 7626,54 грн. та 2754,18 грн. Також не погоджується із твердженням відповідача про наявність у позивача боргу за 3 квартал 2019 року по строку 20.07.2019 у сумі 782,19 грн. Крім того, рішення, на яке посилається відповідач № НОМЕР_1 від 17.08.2016 позивач не отримував. До того ж, у відзиві відповідач вказує інші суми ніж зазначені в оскаржуваному рішенні. Позивач вважає, що відповідачем при прийняті спірного рішення порушено п. 3 частини другої розділу VIІ Інструкції №449.

Однак суд не може погодитися із такою позицією позивача у зв`язку з наступним.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом №2464, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449).

Позивач помилково посилається на п. 3 частини другої розділу VIІ Інструкції №449 оскільки в даному випадку відповідачем застосовано штрафні санкції не за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску, а застосовано штраф за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, що передбачено п.2 частини другої розділу VIІ Інструкції №449.

Пунктом 2 частини другої розділу VIІ Інструкції №449 встановлено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Таким чином, внаслідок несвоєчасної сплати єдиного внеску до платника застосовується штраф та нараховується пеня згідно з рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а розрахунок фінансової санкції проводиться на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Визначальним для вирішення справи є встановлення фактів несплати (несвоєчасної) сплати позивачем єдиного соціального внеску на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, а саме: зворотного боку облікової картки платника єдиного соціального внеску, а також первинних документів щодо нарахування (звітність, розрахунки) та сплати (платіжні доручення).

Судом встановлено наявність факту несвоєчасної сплати позивачем єдиного внеску.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем так і не було надано суду витребуваної копії рішення про застосування штрафних санкцій № від 17.08.2016, доказів його направлення позивача та пояснень щодо обставин нарахування вказаним рішенням штрафних санкцій позивачу. Також відповідачем на надано і пояснень щодо всіх доводів позивача стосовно періодів та сум нарахованих штрафних санкцій та пені.

Разом із тим позивачем не оскаржуються дії відповідача щодо нарахування в інтегрованій картці платника позивача сум з якими позивач не згодний.

Тоді як розрахунок фінансової санкції відповідає даним інформаційної системи органу доходів і зборів (облікової картки платника податків).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 72 КАС України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 73 КАС України). Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (частина третя статті 77 КАС України).

Як встановлено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розрахунок фінансової санкції (за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску) здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Міністерством фінансів України наказом від 07.04.2016 № 422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за № 751/28881).

Пунктом 2 Розділу І цього Порядку визначено, що інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення (пункт 1 підрозділ 1 Розділ ІІ Порядку).

Суд визнає, що належними, допустимими, достатніми доказами несвоєчасної сплати платником сум єдиного внеску у спірний період є дані інтегрованої картки платника, які внесені до неї контролюючим органом в результаті подання платником звітних документів та сплати єдиного внеску.

На переконання суду саме оскарження вищевказаних дій відповідача та зобов`язання здійснити корегування даних в інтегрованій картці платника шляхом виключення неправомірно нарахованих сум єдиного внеску (штрафів, пені) повинно бути передумовою для визнання рішення про застосування штрафних санкцій неправомірним.

За приписами ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи позивача спростовані даними облікової картки платника податків.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази спростовують доводи позивача, а відтак заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Олександрівського управління у м.Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області (69063, м.Запоріжжя, вул. Дніпровська,34) про визнання протиправними дії та скасування рішення, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Н.В. Стрельнікова