Справа № 420/599/20
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/599/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65026, м. Одеса, вул. Польський узвіз, 6) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про:

- визнання протиправною бездіяльність щодо не звернення до Державної казначейської служби України з поданням про повернення коштів у сумі 22840,00 грн., оплачені у рахунок штрафу згідно постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року в рамках ВП № 57704807;

- зобов`язання звернутися до Державної казначейської служби з поданням про повернення коштів у сумі 22840,00 грн., оплачені в рахунок штрафу згідно постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року у рамках ВП № 57704807.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що сплачений Позивачем штраф на підставі постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року підлягає поверненню, адже документ, що слугував підставою для стягнення такого штрафу скасовано.

Перший Приморський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області є органом, що контролює справляння надходжень до бюджету, а отже наділений повноваженнями, щодо звернення до Державної казначейської служби України з поданням про повернення Позивачу помилково зарахований коштів.

10 вересня 2019 року Позивач звернувся із заявою до Відповідача про повернення коштів у сумі 22840,00 грн. оплачені у рахунок штрафу згідно постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року у рамках ВП № 57704807. Однак, станом на сьогоднішній день Відповідач не звернувся до Державної казначейської служби України з поданням щодо повернення коштів ОСОБА_1 помилково зарахованих коштів та жодної відповіді на дану заяву не надав.

Отже, виходячи з вищевказаного можна дійти висновку, що бездіяльність яка полягає в не зверненні Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до Державної казначейської служби України з поданням про повернення Позивачу помилково зарахованих коштів у сумі 22840 грн. є протиправною.

25.05.2020 року Відповідачем подано відзив на позовну заяву за вхід. № 20007/20, у якому вказано, що на примусовому виконанні в Першому Приморському ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження № 57704807 з примусового виконання постанови № 509/18 виданої 09.08.2018 Управлінням державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 20400,00 грн.

Постанова про відкриття винесена 15.11.2018 року ВП №57704807.

04.01.2019 року винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортних засобів які належали на праві власності боржнику.

Відповідач звертає увагу на те, що вищезазначена постанова була винесена в період коли виконавчий документ не був оскаржений на той момент, не було відкритого апеляційного провадження по оскарженню виконавчого документу. Отже дії щодо виконання вимог виконавчого документу державним виконавцем були законні та в повному обсязі відповідали Закону України «Про виконавче провадження».

05.02.2019 року П`ятим апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження та про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, справа № 1540/4710/18. Згідно статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не здійснювались виконавці дії та не вживались нові заходи примусового виконання до боржника.

Однак, боржником вимоги виконавчого документа самостійно виконано 28.02.2019 року та сплачено на рахунок відділу 20400,00 грн. штраф, 2040,00 грн. виконавчий збір та 331,00 грн. витрати виконавчого провадження, вищезазначені кошти перераховано відділом на користь бюджету на відповідні рахунки. Отже боржником визнано вимоги виконавчого документу та виконано їх.

Виконавче провадження завершено згідно п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» повне фактичне виконання вимог виконавчого документа та передано до архіву.

Будь-які виконавчі дії не проводяться по завершеним виконавчим провадженням, відновлення виконавчого провадження регламентується ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження». Підстави для відновлення ВП№57704807 відсутні, згідно Закону України «Про виконавче провадження», незважаючи на те, що 30.05.2019 року П`ятим апеляційним адміністративним судом скасовано постанову № 509/18 від 09.08.2018 року, яка на той момент була виконана боржником.

Відповідач також зазначив, що не є органом що контролює справляння надходжень до бюджету що помилково стверджує Позивач в позовній заяві, а тому твердження що бездіяльність, яка полягає у не зверненні відділу з поданням про повернення коштів є протиправною - безпідставне та таке що не відповідає законодавству України.

Процесуальні дії вчинені судом.

19.03.2020 року, судом зупинено провадження у справі до 21.05.2020 року, в зв`язку з запровадженням на території України карантину (коронавірус COVID-19).

21.05.2020 року, судом продовжено зупинення провадження по справі до 16.06.2020 року.

16.06.2020 року, ухвалою суду, поновлено провадження у справі.

Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

16.06.2020 року, сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Таким чином, згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Обставини справи.

Управлінням державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради прийнято постанову № 509/18 по справі про адміністративне правопорушення від 09.08.2018 року, якою визнано ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. (а.с.5-7)

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 оскаржила її до суду (справа № 1540/4710/18).

Поряд із тим, на підставі зазначеної постанови, Першим Приморським відділом Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 15.11.2018 року було відкрито виконавче провадження № 57704807.

28.02.2019 року позивачем оплачено суму у розмірі 22840,00 грн.: отримувач: ППР від.держ.виконав.служба м. Одеса; призначення платежу - *;101;; Штраф ВП № 57704807 Хаджишвілі І.Ш., банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, що підтверджується квитанцією № СВ01206787/1 (а.с.22)

Однак, за результатами апеляційного оскарження постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року - скасоване. Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними дій, скасування припису, визнання протиправною та скасування постанов - задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. (а.с.24-25)

Листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 19.08.2019 № 01-6/476-пр щодо розгляду заяви від 24.07.2019 року (вх. 01-6/467-ПР від 25.07.2019 року) стосовно повернення ОСОБА_1 коштів у сумі 22840,00 грн. повідомлено, що Управління в даному випадку не є органом, що контролює справляння надходжень бюджету, оскільки сплата відбулась через орган державної виконавчої служби. Таким чином, для повернення сум сплаченого штрафу та виконавчого збору, необхідно звернутись до Першого Приморського відділу держаної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області. (а.с.26)

Позивачка звернулась із заявою від 10.09.2019 року до Відповідача із проханням повернути кошти у сумі 22840,00 грн., сплачені в рахунок штрафу згідно постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року в рамках ВП № 57704807. Зазначена заява отримана відповідачем 13.09.2019 року, що підтверджується скріншотом з сайту Укрпошти. (а.с.27-28, 30)

Не погоджуючись із бездіяльністю Відповідача щодо не звернення до Державної казначейської служби України з поданням про повернення коштів у сумі 22840,00 грн., сплачених у рахунок штрафу згідно постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року в рамках ВП № 57704807, Позивачка звернулась із даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226 (у редакції наказу Державного казначейства України від 29 травня 2008 року № 181; далі - Порядок).

Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії (далі - платежі). Дія Порядку не поширюється на операції з відшкодування податку на додану вартість та повернення з бюджету коштів за рішенням суду.

Відповідно до пункту 5 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П.І.Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Висновки суду.

Виходячи з положень Порядку, територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі є відповідний територіальний орган Державної виконавчої служби України.

Зазначені положення Порядку встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою, тому у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі № 910/23967/16, провадження № 12-110гс18, який в силу ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

В даному випадку, позивач вирішив скористатися своїм право на судовий захист в порядку адміністративного судочинства, оскарживши бездіяльність органу державної виконавчої служби щодо не надання відповідного подання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційного з`ясування обставин справи в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Аналіз обставин справи та викладених вище приписів законодавства дає підстави для висновку про наявність у органу стягнення при виконанні постанови Управлінням державного архітектурного-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року, яким є Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), обов`язку щодо підготовки подання до територіального органу Державної казначейської служби України про повернення коштів, що були помилково зараховані до бюджету при виконанні виконавчого документу, який скасований в судовому порядку як протиправний.

При цьому слід зазначити, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Предметом заявленого позивачем позову (основною самостійною вимогою) є визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, тобто не вчинення ним дій за наявності нормативно визначеного обов`язку їх вчинити, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичної особи (зокрема, неприйняття рішення за клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки тощо).

Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих і обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року по справі № 910/23967/16.

Системний аналіз наведених правових норм та врахування висновків Верховного суду до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, допущена бездіяльність щодо не надання до органу Державної казначейської служби України відповідного подання про повернення з бюджету суми штрафу, яка, з огляду на скасування виконавчого документу, вважається помилково сплаченою (стягнутою).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов`язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, без втручання в його компетенцію.

Відтак, суд вважає за необхідне, з метою захисту порушеного права Позивача зобов`язати відповідача звернутись до відповідного органу Державної казначейської служби з поданням про повернення коштів у сумі 22840,00 грн., сплачених в рахунок штрафу згідно постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року у рамках ВП № 57704807.

При цьому необхідності зазначення відомостей про номер чи вид рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання в межах розв`язання даного спору немає, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є визначенням способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65026, м. Одеса, вул. Польський узвіз, 6) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не звернення до Державної казначейської служби України з поданням про повернення ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , сплачені у рахунок штрафу грошові кошти у сумі 22840,00 грн., згідно постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року в рамках ВП № 57704807.

Зобов`язати Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернутись до відповідного органу Державної казначейської служби з поданням про повернення ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , сплачені у рахунок штрафу грошові кошти у сумі 22840,00 грн., згідно постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 509/18 від 09.08.2018 року у рамках ВП № 57704807.

Стягнути з Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.