Справа № 260/585/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 червня 2020 року м. Ужгород№ 260/585/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.,

сторони у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (вул. Мечнікова, 16а, м. Львів, 79017) про скасування висновку атестаційної комісії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 червня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 23 червня 2020 року.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі відповідач), якою просить: 1) скасувати висновок атестаційної комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19.12.2019 р.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 15 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 грудня 2019 року атестаційна комісія Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України своїм висновком рекомендувала позивача на подальше проходження військової служби. Зазначає, що головою Державної прикордонної служби України 28.09.2012 р. було видано наказ за № 771 «Про затвердження Інструкції про порядок атестування військовослужбовців Державної прикордонної служби України». Згідно вказаного наказу військовослужбовці підлягають як плановому так і позаплановому атестуванню. Вважає, що позивач не підпадав, згідно вище зазначеного наказу, ні під ніякий вид атестуванню, а відповідач знав про його бажання звільнитися з військової служби та все ж таки своїм висновком вирішив подальше питання щодо проходження військової служби в підрозділах Державної прикордонної служби України.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини не прибуття суд не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що не заперечує та наполягає у розгляді справи по суті без участі позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок атестування військовослужбовців Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.09.2012 р. № 771 (далі Інструкція), для проведення атестування військовослужбовців наказами начальників відповідних органів Держприкордонслужби утворюються атестаційні комісії: у регіональних управліннях; у розвідувальному органі Адміністрації Держприкордонслужби; в органах охорони державного кордону; у загонах Морської охорони; у навчальних закладах, науково-дослідних установах; в органах забезпечення Держприкордонслужби, начальників яких уповноважено видавати накази по особовому складу.

Згідно п. 2.3 Інструкції атестаційні комісії регіональних управлінь, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, органів охорони державного кордону, загонів Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення Держприкордонслужби проводять атестування військовослужбовців, посади яких віднесені до номенклатури призначення начальників органів Держприкордонслужби, в яких утворені ці атестаційні комісії.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції у разі зазначення в атестаційному листі висновку про доцільність призначення військовослужбовця на посаду, яка згідно з номенклатурою призначення віднесена до компетенції старшого начальника, такий висновок розглядається атестаційною комісією органу Держприкордонслужби, начальник якого згідно з номенклатурою посад уповноважений призначати на відповідні посади.

Згідно п. 2.5 Інструкції атестаційна комісія є колегіальним органом, на який покладаються завдання щодо: забезпечення оцінки професійного рівня, ділових та моральних якостей військовослужбовців, їх добору та розстановки; надання начальникові органу Держприкордонслужби пропозицій стосовно службового використання військовослужбовців, направлення їх на навчання за державним замовленням; прийняття рішення стосовно відповідності військовослужбовців займаним посадам у випадках, визначених пунктами 1.4, 1.5 розділу І цієї Інструкції; розгляду за рішенням начальника органу Держприкордонслужби інших питань, пов`язаних з проходженням військовослужбовцями військової служби.

Відповідно до п. 2.9 Інструкції засідання атестаційних комісій проводяться за рішенням начальника органу Держприкордонслужби.

Згідно п. 2.10 Інструкції рішення атестаційної комісії має для начальника органу Держприкордонслужби рекомендаційний характер для прийняття відповідних рішень згідно з чинним законодавством.

П. 4.7 Інструкції визначено, що рішення атестаційної комісії заноситься до протоколу засідання атестаційної комісії (додаток 3) та до всіх примірників атестаційного листа. Протокол підписується головою та членами комісії, що брали участь у засіданні, і в 10-денний строк подається начальникові відповідного органу Держприкордонслужби для затвердження. У разі згоди начальника з рішенням атестаційної комісії він затверджує його, а у разі незгоди - приймає власне рішення, про що зазначається у відповідному розділі атестаційного листа.

Судом встановлено, що 19 грудня 2019 року в ході засідання атестаційної комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби, під час розгляду питання щодо подальшого службового використання молодшого персоналу, атестаційна комісія прийняла рішення про доцільність зарахування старшого прапорщика ОСОБА_1 у розпорядження начальника 27 прикордонного загону.

Наказом начальника Західного регіонального управління від 20 грудня 2019 року № 607-ос «Про особовий склад», старшого прапорщика Могильного ОСОБА_2 зараховано у розпорядження начальника 27 (Мукачівського) прикордонного загону.

Згідно наказу начальника Мукачівського прикордонного загону від 18.03.2020 р. 122-ОС, позивача з 18 березня 2020 року зараховано у списки прикордонного загону та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу начальника Мукачівського прикордонного загону від 07.04.2020 р. 150-ОС старшого прапорщика Могильного ОСОБА_2 призначено на посаду в підрозділі прикордонного загону, у зв`язку з чим старший прапорщик ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків з 10.04.2020 р., про що написав відповідний рапорт 13.04.2020 р.

Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі № 260/434/20 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України генерал-майора Віктора Бабюк про скасування наказу від 20.12.2019 року № 607-ос про зарахування ОСОБА_1 в розпорядження.

Суд звертає увагу, що протокол атестаційної комісії, який оскаржує позивач, сам по собі не впливає на права та обов`язки суб`єкта, щодо якого він складений, оскільки таким рішенням є відповідний наказ, який позивачем оскаржується у справі № 260/434/20.

Обов`язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ним юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Рішення атестаційної комісії оформлюється протоколами, які складає секретар та підписують всі присутні на засіданні члени атестаційної комісії і носить рекомендаційний характер для начальника Західного регіонального управління Держприкордонслужби України та не створює для позивача юридичних наслідків.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При вирішенні спору суд виходить з того, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обов`язковою ознакою дій, рішень (в тому числі і актів) чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Отже, із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин, висновок атестаційної комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19.12.2019 року має рекомендаційний характер та не породжує для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав і не породжує для нього обов`язкових юридичних наслідків, а тому суд не вбачає підстав для його скасування.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, дослідивши вищенаведені обставини справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 205, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (вул. Мечнікова, 16а, м. Львів, 79017) про скасування висновку атестаційної комісії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець