Справа № 440/4524/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4524/19
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Удовіченка С.О.,
секретаря судового засідання Сендецької В.О.,
представника позивача Міщенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби, Київської митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, -
20.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, Київської митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" (вул. Леонова, б. 2/27, м. Кременчук, Полтавська область, 39612, ) до Київської міської митниці Державної фіскальної служби (бульвар Вацлава Гавела, буд. 8А, м. Київ, 03124, ), Київської митниці Держмитслужби (бульвар Вацлава Гавела, буд. 8А, м. Київ, 03124, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень задоволено: визнано протиправними дії Київської міської митниці Державної фіскальної служби щодо відмови у митному оформленні (випуску) товарів Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" на підставі митної декларації UA 100110/2019/157018 від 15.10.2019; визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Київської міської митниці Державної фіскальної служби №UA100000/2019/000380/2 від 17.10.2019; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської міської митниці Державної фіскальної служби №UA100110/2019/01301 від 17.10.2019; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" (вул. Леонова, б.2/27, м. Кременчук, Полтавська область, 39612, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9478,01 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (бульвар Вацлава Гавела, буд. 8А, м. Київ, 03124, ).

05.06.2020 представником позивача подано до суду заяву про стягнення судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 заяву представника ТОВ "ЄВРОПАБУД" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.06.2020.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року та від 15 червня 2020 року клопотання представників сторін про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.

У судовому засіданні 16.06.2020 представник позивача підтримав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідачі явку уповноважених представників у судове засідання призначене в режимі відеоконференції не забезпечили, що підтверджується листом Касаційного господарського суду у складі Верховного суду /т.2 а.с. 85/.

Про дату, час та місце розгляду заяви відповідачі повідомлялися шляхом направлення ухвали суду та повістки поштовим зв`язком, телефонограмою та на електронну пошту.

04.05.2020 відповідачем подано до суду заперечення щодо заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до яких митний орган указує щодо необґрунтованості та безпідставності заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивачем не надано до суду документального підтвердження щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу /т. 2 а.с. 10-13/.

Надаючи оцінку вказаній заяві, суд дійшов наступних висновків.

Згідно частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини першої - третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відтак, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/160 від 18 жовтня 2018 року у справі № 813/4989/17, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі; на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем приєднано до матеріалів справи: договір про надання професійної правничої допомоги № 11/11-19 від 11.11.2019 /т. 1 а.с. 232-234/; копії квитанцій № 14/11-19 від 14.11.2019 про сплату гонорару у розмірі 12000,00 грн /т.1 а.с. 235/ та № 22/11-19 від 22.11.2019 на суму 12000,00 грн /т.1 а.с. 236/; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 824 /т.1 а.с. 226/; звіт до договору № 11/11-19 про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2019 /т. 2 а.с. 50-51/.

Згідно наданого звіту до договору № 11/11-19 про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2019 указано про надання правничої допомоги, а саме: надання клієнту правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, судової практики пов`язаних з оскарженням рішень суб`єктами владних повноважень Київської митниці ДФС (кількість витраченого часу 3 години); підготовка адміністративного позову до Полтавського окружного адміністративного суду (кількість витраченого часу 10 години); підготовка відповіді на відзив (кількість витраченого часу 7 години); підготовка письмових пояснень клієнта у справі № 440/4524/19 (кількість витраченого часу 5 години); підготовка до засідань та представництво інтересів клієнта у судових засіданнях (кількість витраченого часу 6 години).

Проаналізувавши вище вказаний звіт, суд дійшов висновку, що надання консультацій та роз`яснень, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, аналіз судової практики, формування правової позиції та підготовка позовної заяви, підготовка відповіді на відзив на які за розрахунком адвоката витрачено 31 годину та сума понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн, на переконання суду, не відповідає рівню складності цієї справи та обсягу виконаних адвокатом робіт.

Крім того, вивчивши наявні в матеріалах справи документи, враховувавши категорію та складність справи в системному зв`язку з кількістю, якістю складених представником позивача процесуальних документів, підготовлених та поданих доказів, суд не вважає співмірним та обґрунтованим розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу з огляду також на наступне: поданий 20.11.2019 первинний позов залишався судом без руху із роз`ясненням ініціатору звернення переліку недоліків та порядку їх усунення; у матеріалах справи відсутні, зокрема адвокатські запити тощо.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано заявлену адвокатом вартість послуг з посиланням на складність справи, витраченого часу тощо.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що розмір витрат сплачених за надання правничої допомоги, заявлений розмірі 24000,00 грн не є співмірним із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у актах переліком.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Керуючись статтями 241-245, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" (вул. Леонова, б.2/27, м. Кременчук, Полтавська область, 39612, ) судові витрати зі сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (бульвар Вацлава Гавела, буд. 8А, м. Київ, 03124, ).

В решті заяву залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Повний текст додаткового рішення складено 23.06.2020.

Суддя С.О. Удовіченко