Справа № 420/3372/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3372/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункт « 1» наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 20.03.2020 року №4-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення догани ОСОБА_1 .

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/3372/20 о 16:20:35 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності до положень ст.262 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року Клопотання представника Головного управління ДФС в Одеській області про розгляд адміністративної справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення, призначено судове засідання в рамках спрощеного позовного провадження на 04.06.2020 року.

26.05.2020 року за вх.№20196/20 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 04.06.2020 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву для додаткового вивчення матеріалів справи до 16.06.2020 року.

16.06.2020 року за вх.№23024/20 від представника Головного управління, а за вх.№23026/20 від позивача надійшли клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування вимог позову позивач визначає, що він працює на посаді старшого слідчого третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області. При здійсненні службових повноважень позивачем проводилось досудове розслідування в межах кримінального провадження №0000039. У зв`язку із неналежним, на переконання відповідача, виконанням обов`язків в рамках даного кримінального провадження Головним управлінням прийнято Наказ №4-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким позивачу оголошено догану. Позивач категорично не погоджується із вказаним Наказом, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

по-перше, твердження відповідача стосовно упередженого та неповного проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження не знаходять свого підтвердження у висновку службового розслідування, адже останній не містить належної оцінки стану виконання вказівок керівництва щодо проведення слідчих дій;

по-друге, на підтвердження здійснення слідчих дій та виконання вказівок керівництва позивачем надано ряд процесуальних документів, однак під час службового розслідування вони не були взяті до уваги та їм не надавалась належна оцінка;

по-третє, фактично позивачу не було забезпечено його право на надання пояснень, а складений акт про відмову від надання пояснень не відповідає фактичним обставинам справи.

26.05.2020 року за вх.№20196/20 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти заявлених позовних вимог. В частині оскарження доводів позовної заяви щодо встановлених порушень службової дисципліни відповідач посилається на положення Кримінального процесуального кодексу України та положення посадової інструкції, де наголошено на необхідності виконання завдань начальника слідчого підрозділу. З аналізу наданого позивачем рапорту про виконання встановлених завдань вбачається, що позивач ухиляється від належного виконання службових обов`язків, у зв`язку із чим догана і оголошена. Відповідач за результатом службового розслідування дійшов висновку, що позивачем матеріали кримінального провадження не вивчені у повному обсязі. В частині ненадання можливості для ознайомлення із матеріалами провадження та надання пояснень відповідач наголосив, що таке право позивачу надавалось, однак останній ним не скористався.

З огляду на вказане, Головне управління вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач працює на посаді старшого слідчого третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області.

При здійсненні службових повноважень позивачем проводилось досудове розслідування в межах кримінального провадження №0000039 (Т.1 а.с.57-67).

Матеріали вказаного кримінального провадження були прийняті позивачем 10.02.2020 року до свого провадження, досудове розслідування при цьому тривало з 12.04.2017р.

12.02.2019 року начальником третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області було сформовано та надано позивачу Вказівки по кримінальному провадженню №0000039 (Т.1 а.с.41-43).

Цього ж дня позивач складено та погоджено у начальника відділу План слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню №0000039 (Т.1 а.с.35-40).

На виконання вказівок та з метою документування звітності по проведеній роботі щодо вчинення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню позивачем оформлено Рапорт від 27.02.2020 року (Т.1 а.с.44-47).

03.03.2020р. заступником начальника ГУДФС в Одеській області заслухано стан виконання старшим слідчим Васюковим А.В. вказівок, наданих 12.02.2020р. у кримінальному провадженні, складено рапорт на ім`я Начальника СУФР ГУ ДФС в Одеській області із негативними висновками щодо якості та ефективності дій слідчого із виконання вказівок у кримінальному провадженні.

03.03.2020 року було проведено оперативну нараду з питань вчинення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000039 (Т.1 а.с.28-32), а 05.03.2020 року за №238/11/15-97-21-01-11 начальником слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області сформовано доповідну записку на ім`я В.о. начальника Головного управління ДФС в Одеській області, де вказано на доцільності проведення службового розслідування стосовно позивача за фактом неналежного проведення досудового розслідування (Т.1 а.с.33).

Наказом від 06.03.2020 року №24 вирішено провести службове розслідування щодо ОСОБА_1 (Т.1 а.с.25-26).

19.03.2020 року затверджено Висновок службового розслідування щодо неналежного виконання службових обов`язків та порушення вимог ст.ст.2, 9, 40 Кримінального процесуального кодексу України при здійснені досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 12.04.2017 року (Т.1 а.с.14-24).

З висновком службового розслідування позивач ознайомлений 20.03.2020 року (Т.1 а.с.12), під розписку, де зазначив, що не згодний з ним, убачає упереджене відношення до себе особисто.

20.03.2020 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято Наказ №4-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким позивачу оголошено догану (Т.1 а.с.11) на підставі висновку службового розслідування від 19.03.2020р. , акту відмови від надання пояснень.

Наказ прийнятий на підставі ст.ст.7,12-14 ЗУ «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Із наказом №4-дс позивач ознайомлений 23.03.2020 року (Т.1 а.с.13).

Не погоджуючись із підставами прийняття вказаного наказу та заперечуючи проти наявності у своїх діях порушення службової дисципліни, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним актом у спірних правовідносинах є Закон України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», яким затверджено відповідний статут (далі Статут).

Цей Статут визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Дія цього Статуту поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Стаття 2 Статуту визначає, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно ст.5 Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

У відповідності до ст.12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14 Статуту визначає, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

Оцінка спірних правовідносин та перевірка правомірності рішення суб`єкта владних повноважень у даному випадку полягає у дослідженні того, чи обґрунтовано, неупереджено та співмірно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани в контексті проведеної оцінки службової діяльності щодо проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000039 від 12.04.2017 року.

Так, суть встановлених під час службового розслідування порушень полягає у порушенні встановлених КПК України та посадовою інструкцією нормах та вимогах.

Відповідно посадової інструкції, на яку йде посилання в оскаржуваному наказі, старший слідчий зобов`язаний (п.п.2.2, 2.5, 2.6 п.2):

забезпечувати швидке, повне та неупереджене досудове розслідування у межах установлених КПК України строків, виконання основних завдань та функцій покладених на третій відділ розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області;

виконувати рішення слідчого судці, суду, письмові вказівки прокурора і начальника слідчого підрозділу, надані у межах компетенції і в установленій законом формі;

забезпечувати практичну та методологічну допомогу менш досвідченим працівникам слідчого управління, проявляти ініціативу в роботі слідчого управління, яка направлена на найбільш ефективне виконання поставлених перед управлінням завдань.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Недотримання вказівок начальника відділу у даному випадку це неповне виконання сформованих начальником третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області Вказівок по кримінальному провадженню №0000039 від 12.04.2017 року.

Саме з підстав неналежного виконання вказівок Головне управління прийшло до висновку про неповне та формальне проведення слідчих (розшукових) дій.

Сформовані начальником третього відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Одеській області Голотовим Олександром вказівки містять 16 окремих завдань, а саме:

1. Скласти план досудового розслідування кримінального правопорушення;

2. Вжити заходів, направлених на встановлення фактичних обставин злочину, осіб, причетних до його скоєння, місць знаходження документів, приміщень, предметів, транспортних засобів та інших доказів, за допомогою і використанням яких здійснювалась злочинна діяльність, а також коштів та майна здобутих внаслідок вчинення злочину;

3. Провести слідчо-розшукові дії, спрямовані на встановлення причетності до скоєння злочинів, по епізодах;

4. Провести огляд документів фінансово-господарської діяльності TOB «Берсарабія-Агро» та ін. підприємств, залучених до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування;

5. Встановити місцезнаходження та допитати в т.ч. з наданням наявних в кримінальному провадженні документів, по кожному з вищезазначених кримінальних правопорушень;

6. Здійснити тимчасовий доступ (витребувати) у реєстраторів реєстраційні документи по контрагентах, реєстраційні документи яких в ході досудового розслідування отримані не в повному обсязі;

7. Встановити наявність кримінальних правопорушень, передбачених ст.205-1 КК України при держреєстрації контрагентів, а також інших вищезазначених підприємств, задіяних в схемі ухилення від сплати податків ТОВ «Бессарабія-Агро»;

8. Встановити місцезнаходження, здійснити звернення до суду, отримати ухвали слідчого судді та провести тимчасовий доступ до первинних бухгалтерських документів (податкових накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, видаткових накладних, актів здачі - прийомки виконаних робіт (надання послуг), специфікацій, квитанцій, прибуткових ордерів, договорів, тощо) ТОВ «Бессарабія-Агро» по фінансово господарським взаємовідносинам по кожному з вищезазначених кримінальних правопорушень та ін. підприємств, документи яких в ході досудового розслідування отримані не в повному обсязі;

9. Здійснити тимчасовий доступ (витребувати) у відповідних ДПІ інформації стосовно наявності заборгованостей ТОВ «Бессарабія-Агро» перед державним бюджетом України або державними цільовими фондами;

10. Призначити судово-почеркознавчі експертизи реєстраційних документів;

11. Встановити обставини та результати оскарження службовими особами ТОВ «Бессарабія-Агро» актів документальних перевірок;

12. Встановити повний перелік електронних адрес (e-mail) та ІР-адрес з точною датою використання та часового простору (години, хвилини, секунди), з яких надходили хвилі, податкові накладні та документи податкової звітності від Імені ТОВ «Бессарабія- Агро»;

13. Призначити у відповідній експертній установі судово-економічну експертизу з метою встановлення збитків державі, спричинених незаконними діями службових осіб ТОВ «Бессфабія-Агро»;

14. Зібрати характеризуючи матеріали на вищезазначених та інших осіб, причетних до скоєння кримінальних правопорушень;

15. Встановити свідків скоєного злочину та інші докази у справі;

16. Провести інші слідчо-розшукові дії, спрямованих на повне, всебічне і неупереджене досудове розслідування кримінального провадження (Т.1 а.с.41-43).

При цьому, на їх виконання встановлено конкретний термін до 27.02.2020 року (вказівки надані 12.02.2020 року), тобто 15 календарних днів.

Суд наголошує, що матеріали справи містять докази вчинення слідчим процесуальних дій на виконання вказівок, а саме:

план слідчих (розшукових) дій від 12.02.2020 року (Т.1 а.с.35-40) на виконання вказівки №1;

доручення (в порядку ст.40 КПК України) (Т.1 а.с.69-71) на виконання вказівки №2;

повістки про виклик (Т.1 а.с.72-78) на виконання вказівки №2, 5, 15;

клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів від 21.02.2020 року (Т.1 а.с.80-98) на виконання вказівки №6, 8;

доручення та ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси (Т.1 а.с.101-119) на виконання вказівки №8;

постанови про проведення слідчих дій (Т.1 а.с.121-147) на виконання вказівки №3, 7, 10, 13;

доручення (в порядку ст.40 КПК України) та запити до структурних підрозділ ГУ дПС в одеській області (Т.1 а.с.148-160) на виконання вказівки № 7, 8, 15, 16.

При цьому, у висновку за результатом проведення службового розслідування визначено, що план виконання слідчих (розшукових) сформовано та затверджено, однак у останньому відсутні відмітки про виконання. На переконання суду, відсутність відмітки про виконання вказівки не свідчить про її фактичне невиконання, яке можливо підтвердити лише на основі аналізу процесуальних документів та відтворення такого аналізу у висновку. Також суд зауважує, що завдання полягало у складанні плану, а не його заповненні слідчим.

Також суд наголошує, що вказівки №№2, 5, 6, 8, 9, 11, 14, 15 у мотивувальній частині висновку за результатом службового розслідування є або виконаними, або частково виконаними, проте належної оцінки їх виконанню не було надано. Головне управління лише узагальнило характер діяльності, проігнорувавши обсяги фактично виконаної роботи та стислі строки їх виконання. Іншими словами, висновок за результатами службового розслідування оцінює обсяги невиконаної роботи та не містить аналізу виконаних вказівок керівництва у їх співвідношенні із строками виконання. Обґрунтованим рішенням у такому випадку було б рішення, прийняте за результатом співставлення обсягів виконаної та невиконаної роботи, чого зроблено не було.

Також суд зауважує, що оцінка, надана відповідачем щодо виконання вказівок №№3, 7, 13, 16, є однаковою «детальна та змістовна інформація щодо виконання слідчим даного пункту відсутня, що ставить під сумнів фактичність його виконання».

Суд не виключає тієї обставини, що не всі вказівки позивачем виконано. Натомість, оголошення дисциплінарного стягнення має своєю підставою свідоме або внаслідок недбалості порушення особою службових обов`язків або умисне ухилення від їх виконання. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем проведено значний обсяг роботи, а документальне відтворення цього міститься у матеріалах справи, що виключає суб`єктивну сторону дисциплінарного проступку позивач жодним чином не ухилявся від виконання обов`язків, а навпаки вчинив дії для реалізації вказівок у найкоротший термін.

У матеріалах справи також міститься рапорт позивача від 13.03.2020 року із поясненнями щодо обставин передачі матеріалів кримінального провадження, їх цілісності, організованості та комплектності. Натомість, такі відомості у висновку від 19.03.2020 року відповідачем не відображені, з чого суд робить висновок про неврахування таких пояснень при прийнятті оскаржуваного Наказу.

Згідно ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;

2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Досудове розслідування повинно бути закінчено:

1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Судом взято до уваги, що відомості про кримінальне провадження були внесені до реєстру 12.04.2017 року, і станом на момент передачі провадження позивачу процесуальне рішення по ньому мало б бути прийняте. Суд враховує, що для ознайомлення із матеріалами провадження та для вчинення процесуальних дій за вказівками об`єктивно необхідний час і вимога здійснити усі дії у 15-денний строк є складною для виконання. В цьому контексті суд також зазначає, що Висновок від 19.03.2020 року не відтворює інформації щодо наявності у позивача інших кримінальних проваджень та його задіянні в інших процесуальних провадженнях.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стан виконання вказівок оцінений неповно, однобоко та упереджено, без надання належної оцінки обсягу та змісту проведеної позивачем роботи, а тому рішення про накладення стягнення у вигляді догани не відповідає критеріям обґрунтованості, безсторонності та пропорційності, визначеним ст.2 КАС України.

Вказане свідчить про протиправність оскаржуваного акту індивідуальної дії та необхідності його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, заперечуючи проти позову, не навів змістовних та переконливих аргументів на противагу доводам позивача, зокрема, щодо відсутності безсторонності та об`єктивності при вирішенні питання про накладення дисциплінарного стягнення, пропорційності догани, використання відповідачем повноважень щодо притягнення слідчого до дисциплінарної відповідальності з метою саме попередження та усунення порушення службової дисципліни, обґрунтованості висновків за результатами оцінки проведених процесуальних дій слідчим Васюковим А.В ОСОБА_2 в ході службового розслідування.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За сукупністю вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 840,80. (Т.1 а.с. 4).

Суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-262. 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС в Одеській області (; адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт « 1» наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 20.03.2020 року №4-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про оголошення догани ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України (з урахуванням положень п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян