Справа № 640/11481/19
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Київ № 640/11481/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО»
ДоГоловного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області
провизнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО» (далі-позивач/ТОВ «ЕКО») звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області (далі-відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 10.05.2019 р. № 004.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2019 р. прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та встановлено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позові вимоги мотивовані протиправністю спірної постанови, з огляду на відсутність правових підстав для допуску посадових осіб контролюючого органу до здійснення перевірки позивача, так як останнього не було повідомлено за 10 днів про проведення перевірки та не було включено до графіку проведення планового контрольного заходу.

Відповідач у письмовому відзиві на позов вказав на відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області від 03.04.2019 р. № 839-п «Про проведення планового інспектування» та направлення на проведення планового інспектування від 03.04.2019 р. №839-п/837, 17 квітня 2019 року посадові особи відповідача прибули для проведення планової виїзної перевірки магазину «ЕКО-маркет» за адресою: м. Чернігів, прос. Миру, 49 що належить суб`єкту господарювання - товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКО», з питань дотримання вимог законодавства у сфері безпечності та якості харчових продуктів.

Під час ознайомлення із наданими представниками відповідача документами позивач наполягав на тому, що він не включений до Щорічного плану державного контролю Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини) на 2019 рік та не отримував письмового повідомлення про проведення планового заходу, що, на його думку, слугувало підставою для не допуску посадової особи Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області до здійснення планового заходу державного контролю.

Посадовими особами складено акт про відмову в допуску посадової особи (посадових осіб) компетентного органу його територіального органу до здійснення планового (позапланового) державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, законодавства про харчові продукти та корми з підстав, не передбачених законом, або інше перешкоджання її (їх) законній діяльності від 17.04.2019 р.

Також, 17.04.2019 по відношенню до позивача складено протокол про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми.

За результатами розгляду вказаних матеріалів, відповідачем винесено постанову від 10.05.2019 р. № 004 про накладення штрафу за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми, згідно якої на позивача накладено штраф у розмірі 41 730,00 грн.

Таким чином, підставою для застосування до позивача штрафу стали обставини не допуску останнім посадових осіб відповідача до здійснення перевірки.

Позивачем подано скаргу на постанову про накладення штрафу до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, яка передана до Держпродспоживслужби України для подальшого її розгляду.

За результатами розгляду вказаної скарги на постанову у справі в адміністративному (досудовому) порядку Держпродспоживслужбою України прийнято рішення про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення.

Не погоджуючись із винесеною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. №877-V (далі - Закон №877-V).

Порядок здійснення планових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано статтею 5 цього Закону № 877-V.

Частиною четвертою статті 5 Закону № 877-V встановлено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі (абзац шостий частини четвертої статті 5 Закону № 877-V).

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу (абзац сьомий частини четвертої статті 5 Закону № 877-V).

Як зазначено позивачем, підставою для скасування спірної постанови є те, що в порушення вимог частини четвертої статті 5 Закону № 877-V відповідач не повідомив письмово позивача про проведення планового заходу не пізніше як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

До того ж, об`єкт позивача відсутній у переліку Щорічного плану державного контролю Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини) на 2019 рік.

Відповідно до статті 2 Закону №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із частиною четвертою статті 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Водночас, частиною шостою статті 2 Закону №877-V передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Даною нормою не передбачено обов`язку забезпечення відповідачем, в даному випадку, вимог ч.4 ст.5 Закону (органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу), внаслідок чого доводи позивача в цій частині судом відхиляються.

Разом з тим, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. № 667 «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, основними завданнями якого, зокрема, є реалізація державної політики у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і реклами в цій сфері.

З аналізу зазначених норм вбачається, що Законом №877-V встановлено обов`язок для Держпродспоживслужби та її територіальних органів дотримуватись (з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" від 18.05.2017 № 2042-VIII) виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного контролю, або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

У зв`язку з цим, суд приймає до уваги та погоджується з твердженням відповідача про те, що норми частини четвертої статті 5 Закону № 877-V не поширюються на Держпродспоживслужбу та її територіальні органи при здійсненні заходів державного контролю (нагляду) у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, захисту споживачів та ветеринарної медицини.

Стосовно доводів позивача про відсутність підстав для проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України врегульовані Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 18.05.2017 р. №2042-VIII (далі - Закон № 2042-VIII).

Дія цього Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють виробництво та/або обіг харчових продуктів, інших об`єктів санітарних заходів та/або кормів, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України харчових продуктів та/або кормів, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю побічних продуктів тваринного походження, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України, з метою їх перевірки на відповідність законодавству про побічні продукти тваринного походження (частина перша статті 3 Закону № 2042-VIII).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 18 Закону № 2042-VIII державний контроль здійснюється компетентним органом, крім випадків, встановлених цим Законом.

Державний контроль має бути ризик-орієнтованим та здійснюватися з періодичністю, що є достатньою для досягнення цілей цього Закону.

Заходи державного контролю здійснюються без попередження (повідомлення) оператора ринку, крім аудиту та інших випадків, коли таке попередження є необхідною умовою забезпечення ефективності державного контролю.

Пунктом 1 частини першої статті 16 Закону № 2042-VIII оператор ринку зобов`язаний: допускати державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів та інших визначених цим Законом осіб до здійснення заходів державного контролю, за умови дотримання ними порядку здійснення державного контролю, передбаченого цим Законом.

Як вже зазначалось, передумовою виникнення спірних правовідносин стали обставини не допуску позивачем посадових осіб відповідача до здійснення перевірки, в зв`язку з, в тому числі, відсутності позивача в Плані-графіку перевірок на 2019 рік.

Відповідач, в свою чергу, посилається на те, що планові заходи державного нагляду (контролю) суб`єктів господарювання у 2019 році здійснювалися відповідно до наказу Держпродспоживслужби від 27.11.2018 р. № 965 «Про затвердження щорічного плану державного контролю Держпродспоживслужби у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, ветеринарної медицини на 2019 рік», який розміщено на офіційному сайті Держпродспоживслужби в розділі «Діяльність» підрозділ «Плани діяльності».

Так, суд не погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про відсутність підстав для проведення планового контрольного заходу, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.15 Закону України 2042-VIII, оператор ринку під час здійснення заходів державного контролю має право не допускати державних інспекторів та державних ветеринарних інспекторів до здійснення інспектування та аудиту, якщо інспектування або аудит здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності інспектування та аудиту, встановленої щорічним планом державного контролю, та за відсутності підстав для проведення позапланових заходів державного контролю.

Дослідивши офіційний інтернет-сайт відповідача:

- http://www.consumer.gov.ua/ContentPages/Plani_Diyalnosti/106/, судом встановлено

наявність наказу від 27.11.2018 р. № 965 та Додатку до нього, який (Додаток) містить під № 22269 (Чернігівська область) в собі інформацію про проведення перевірки позивача в 2019 році за адресою: м. Чернігів, прос. Миру, 49.

За таких обставин, доводи позивача в цій частині є необґрунтованими, а Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області дотримані вимоги законодавства для здійснення планового заходу стосовно позивача.

Враховуючи, що позивачем вчинено дії по недопуску посадових осіб відповідача до здійснення перевірки за відсутності законодавчо визначених на те підстав, застосування до позивача відповідальності у формі штрафу є цілком обґрунтованим і правомірним, внаслідок чого правові підстави для скасування постанови від 11.05.2019 р. № 006 відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про не обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході судового розгляду довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятого на їх підставі рішення.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» (03039, м. Київ, просп. Науки, 8, ) відмовити.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П.Васильченко