Справа № 520/6464/2020
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 червня 2020 р. № 520/6464/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002, ), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, щодо не виконання вимог Закону України Про виконавче провадження про вчинення заходів та дій і не надсилання документів ВП не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення в порушення ст.28 Закону; невиконання вимог ст.18 Закону та не витребування у Боржника Розрахунку боргу, Розпорядження інші належні документи для підтвердження виконання рішення суду, звернення до суду з поданням щодо роз`яснення судового рішення; вимагання від посадових осіб боржника підтвердження повного виконання судового рішення; скасування постанову Виконавця у разі закриття виконавчого провадження, надання розпорядження щодо здійснення передбачуваних Законом заходів і дій щодо належного виконання обов`язку та судового рішення у повному обсязі; щодо не одержання з метою захисту інтересів стягувана від боржника та його посадових осіб необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну, а також щодо не здійснення виклику посадових осіб з приводу виконавчого документу та не звернення до суду щодо застосування приводу за обставин не надання інформації, довідок, пояснень щодо виконання у повному обсязі рішення суду від 09.09.2019 №520/7749/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 з 25.04.2019р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1-р(11 )/2019, та не надсилання в установленому законом порядку і не надання копії вчинених дій і постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №60549991 від 25.03.20р. за виконавчим листом №520/7749/19 від 28.10.2019р.;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код - постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60549991 від 25.03.20р. за виконавчим листом №520/7749/19 від 28.10.2019р. на виконання рішення суду від 09.09.2019 №520/7749/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 з 25.04.2019р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1 -р(11 )/2019;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Код , 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16, виконати вимоги Закону України Про виконавче провадження та здійснити заходи і дії передбачені ст.18 щодо виконання у повному обсязі рішення суду за нормою частини З статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" "виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року" за відновленим виконавчим провадженням ВП №60549991 від 25.03.20р. за виконавчим листом №520/7749/19 від 28.10.2019р. на виконання рішення суду від 09.09.2019 №520/7749/19 про зобов`язання суб`єкта владних повноважень провести ОСОБА_1 з 25.04.2019р. перерахунок та виплату державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № 1- р(11)/2019;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

- задовольнити клопотання та постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення службовими особами відповідача.

- допустити негайне виконання рішення суду.

Відповідач надав до суду відзив згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Разом з позовними вимогами позивач просить суд задовольнити клопотання про поновлення строку подання позову, оскільки про суть прийнятого рішення йому стало відомо з дати отримання оскаржуваного рішення 12.05.2020 р.

Відповідно ч.1, п.1 ч.2 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60549991 від 25.03.2020 р. позивач отримав 12.05.2020 р., позовну заяву до Харківського окружного адміністративного суду подано 21.05.2020 р. Отже, суд вважає, що позивачем не пропущено десятиденний строк на звернення до суду з даним позовом.

Судом встановлені наступні обставини справи:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 р. у справі №520/7749/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не перерахунку ОСОБА_1 пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року обчисленої, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України №796-ХІІ, з 25 квітня 2019 року відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. №1-р(ІІ)2019.В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду від 09.09.2019 р. набрало законної сили 10.10.2019 р.

25.10.2019 р. направлено поштою на адресу позивача виконавчий лист щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України №796-ХІІ, з 25 квітня 2019 року відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. №1-р(ІІ)2019.

12.11.2019 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лактіоновою Оксаною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №60549991 із примусового виконання виконавчого листа №520/7749/19, виданого 28.10.2019 р. Харківським окружним адміністративним судом. Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області як боржнику встановлений строк 10 робочих днів для виконання рішення. (а.с.11). Супровідним листом від 12.11.2019 р. вищезазначена постанова була направлена боржнику.

22.11.2019 р. Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області направлено до Відділу примусового виконання рішень лист щодо виконання рішення суду, в якому Управління зазначило, що на виконання рішення суду від 09.09.2019 р. №520/7749/19 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та нараховано борг за період з 25.04.2019 р., який буде виплачено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. №649.

05.12.2019 р. виконавцем винесена постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду у повному обсязі, накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. (а.с.16)

23.03.2020 р. виконавцем винесена постанова про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду у повному обсязі, накладено штраф на користь держави у розмірі 10200 грн. (а.с.18)

25.03.2020 р. державним виконавцем Лактіоновою О. направлено повідомлення №60549991 про вчинення кримінального правопорушення, в якому виконавець просить Головне управління Національної поліції у Харківській області розглянути питання про притягнення посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідальних за виконання рішення суду по справі №520/7749/19, - до кримінальної відповідальності за невиконання виконавчого листа №520/7749/19, виданого 28.10.2019 р. Харківським окружним адміністративним судом. (а.с.20)

25.03.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження". (а.с.19)

З урахуванням викладених обставин справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно вимог ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частинами першою, другою статті 75 цього ж Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, Законом України "Про виконавче провадження" не встановлено строків накладення штрафів за невиконання рішення, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Частиною третьою ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, положеннями Закону України "Про виконавче провадження" встановлено послідовність дій державного виконавця, зокрема, до таких дій відносяться: 1) накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); 2) накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); 3) звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує з матеріалів справи, незважаючи на значний проміжок часу, який минув після ухвалення на користь позивача судового рішення у справі №520/7749/19, та пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на виконання цього рішення, воно досі залишається невиконаним у повному обсязі.

Зважаючи на необхідність забезпечення захисту порушених прав позивача на отримання свого активу за судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд зазначає.

Європейський суд з прав людини у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Варто також зауважити, що у справах "Шмалько проти України", "Іммобільяре Саффі проти Італії" ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа "Сук проти України").

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 25.03.2020 р. про закінчення виконавчого провадження №60549991 з виконання виконавчого листа №520/7749/19, виданого Харківським окружним адміністративним судом, є передчасною, оскільки пенсійним органом рішення суду фактично не виконане.

Аналогічна правова позиція суду викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №750/9782/16-а.

Щодо визнання протиправною бездіяльність відповідачів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Виходячи з вищевикладеного, відповідачем не доведено суду правомірність оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим суд враховує, що застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватись з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку. Порушення вимог законодавства рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішеннями.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Оскільки фактично позивач в позовних вимогах викладає зміст виконавчого листа, суд, виходячи із наведеного, вважає, що належним та достатнім способом захисту порушеного права у даному випадку буде задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 25.03.2020 р. про закінчення виконавчого провадження №60549991, оскільки саме вона може створювати відповідні юридичні наслідки, а також зобов`язання вчинити певні дії. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) щодо не виконання вимог Закону України Про виконавче провадження про вчинення заходів і дій виконання у повному обсязі рішення суду від 09.09.2019 №520/7749/19, не надсилання в установленому законом порядку і не надання копії вчинених дій і постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №60549991 від 25.03.2020 р. за виконавчим листом №520/7749/19 від 28.10.2019р.

Крім того, суд зазначає, що відповідно ч.1, 2 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Враховуючи приписи ч.1 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження", скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №60649991 матиме наслідком відновлення виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція суду викладена в постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №161/10420/14-а.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідачів виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та здійснити заходи і дії, передбачені ст.18 щодо виконання у повному обсязі рішення за відновленим виконавчим провадженням, суд зазначає, що відповідач при виконанні рішення суду, як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства, отже, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть порушені зазначені позивачем норми законодавства.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 381 КАС України встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є правом, а не обов`язком суду та застосовується з урахуванням фактичних обставин справи. В даній справі судом не вбачається необхідності встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Щодо постановлення окремої ухвали суд зазначає, що згідно зіст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (ч.2 ст.249 КАС України).

Згідно частин 4 та 5 ст.249 КАС України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Суд зазначає, що задоволення позовних вимог в частині скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, є достатнім для усунення порушень прав позивача, причин та умов, що цьому сприяли, та відновлення прав позивача. Також суд звертає увагу на приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень.

Щодо негайного виконання рішення суду.

Відповідно ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про:

1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць;

2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць;

3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби;

4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності;

5) уточнення списку виборців;

6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань;

7) накладення арешту на активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

До жодного з цих пунктів рішення суду в даній справі не підпадає, отже, відсутні підстави негайного виконання судового рішення.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

З урахуванням викладених обставин справи та аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та відповідно п.10 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.72-77, 242-246, 255, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002, ), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків,61002, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 25.03.2020 р. про закінчення виконавчого провадження №60549991.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 червня 2020 року.

Суддя Сагайдак В.В.