Справа № 380/132/20
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/132/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушика Й.-Д. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Заяць Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

04.01.2020 до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10 (далі відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 19.12.2019, просить:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити додаткову пенсію з урахуванням інфляції за період з 01.01.2014 по 31.12.2018 у розмірі 18335,32 грн;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.11.2019 № 12720/202/С-20/11.03-06.

Ухвалою від 09.01.2020 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 04.02.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 22.06.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач вчинив протиправні дії щодо неправильного розрахунку пенсії без урахування індексації за період з 01.01.2014 по 31.12.2018. Таким чином, відповідач повинен виплатити додаткову пенсію з урахуванням інфляції за період з 01.01.2014 по 31.12.2018 в сумі 17801,31 грн та три проценти річних за весь час прострочення, що складає 534,31 грн, всього виплатити 18335,01 грн.

27.02.2020 представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимоги заперечила, виходячи з такого. Пенсія позивача за період із 01.01.2014 по 30.092017 виплачувалась з урахуванням доплати до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З жовтня 2017 року по грудня 2018 року величина індексу споживчих цін не перевищувала порогу індексації, який встановлено у розмірі 103%, а тому підстав для виплати індексації за період з 2014 по 2018 роки немає. До того ж, стаття 625 Цивільного кодексу України не застосовується, оскільки регулює відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 23.10.2019 щодо проведення індексації пенсії.

Листом від 06.11.2019 № 12720/202/С-20/11.03-06 відповідач повідомив позивача про те, що з 01.01.2014 по 01.10.2017 пенсія не підлягала індексації, оскільки у її складі виплачувалась доплата до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Крім цього, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» пенсію позивача з 01.03.2019 проіндексовано з урахуванням показника середньої плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки збільшеного на коефіцієнт 1,17, який становить 4404,35 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо виплати додаткової пенсії без урахування інфляції за період з 01.01.2014 по 31.12.2018 протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

У частині першій статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № №1058-IV (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон України № №1058-IV) пенсії, призначені за вказаним Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Як встановив суд, позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-IV.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі Закон України №1282-ХІІ).

Статті 1, 2, 4 Закону України №1282-ХІІ передбачають, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016) і 103 відсотка (після 01.01.2016). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію вказаного Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі виникнення обставин, передбачених статею 4 вказаного Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін (стаття 6 Закону України № 1282-XII).

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; Порядок № 1078).

Пунктом 2 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

У пункті 3 Порядку №1078 визначено перелік грошових доходів громадян, одержаних в гривнях на території України, які не мають разового характеру, проте не відносяться до об`єктів індексації. До них, зокрема, належать соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму (пенсії, обчислені з урахуванням абзацу першого частини першої статті 28 Закону України №1058-IV, додаткова пенсія, підвищення, компенсаційні виплати, надбавки та інші доплати до пенсії, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму).

Пенсія з віком є одним із видів пенсійних виплат відповідно до частини першої статті 9 Закону України №1058-IV.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що у разі коли при здійсненні особі перерахунку пенсії за віком перерахований розмір пенсії не досягав до мінімального розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законодавством на відповідний рік, і особі було призначено доплату до прожиткового мінімуму, тобто мало місце застосування положень абзацу першого частини першої статті 28 Закону України № 1058-IV, то індексація пенсії такої особи не здійснюється, виходячи з положень пункту 3 Порядку № 1078.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 02.05.2018 у справі №686/23517/15-а.

Суд встановив, що позивачу, як отримувачу пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV, за період з 2014 по 2018 років нараховано та виплачено пенсію у таких розмірах:

- з січня 2014 року по серпень 2015 року у розмірі 1260,32 грн;

- з вересня 2015 року по квітень 2016 року у розмірі 1404,07 грн;

- з травня 2016 року по листопад 2016 року у розмірі 1468,47 грн;

- з грудня 2016 року по квітень 2017 року у розмірі 1603,02 грн;

- з травня 2017 року по вересень 2017 року у розмірі 1677,77 грн;

- з жовтня 2017 року по грудень 2017 року у розмірі 1876,87 грн;

- з січня 2018 року по березень 2018 року у розмірі 1914,07 грн;

- з квітня 2018 року по листопад 2018 року у розмірі 1932,87 грн;

- за грудень 2018 року у розмірі 1947,42 грн.

Суд зазначає, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у 2014, 2015 роках становив 949,00 грн, з 01.01.2016 1074,00 грн, з 01.01.2017 1247,00 грн, з 01.01.2018 1373,00 грн.

З наведеного вбачається, що розмір пенсії позивача був більшим від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного у період з січня 2014 року по вересень 2017 року. Тобто, відповідач здійснював доплату до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до абзацу третього пункту 4 Порядку №1078 частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1078 проведення індексації грошових доходів населення встановлено, що до об`єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема: соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму.

Таким чином, якщо призначена сума пенсії не досягає мінімального прожиткового рівня, пенсіонеру здійснюється доплата до мінімального розміру пенсії і мінімального прожиткового рівня для непрацездатних осіб та індексація не сплачується.

Виходячи з того, що розмір пенсії позивача є більшим від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного в оскаржений період, суд вважає, що підстави для проведення індексації пенсії позивача за період січня 2014 року по вересень 2017 року відсутні.

Суд вказує, що статтю 2 Закону України №1282-ХІІ доповнено новою частиною Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017, згідно з якою індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Крім цього, Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017 у статтю 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» внесено зміни Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017, яким частину першу вказаної статті виключено, а частину другу викладено у наступній редакції:

«Для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.».

На виконання вказаних положень та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 20.02.2019 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» відповідач з 01.03.2019 здійснив індексацію пенсії позивача з урахуванням показника середньої плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки збільшеного на коефіцієнт 1,17, який становить 4404,35 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що Кабінет Міністрів України не приймав рішення про розмір, дату та порядок такого збільшення у 2017 чи у 2018 роках, відтак підстав для проведення індексації у відповідача з жовтня 2017 по грудень 2018 не було.

До того ж, суд зауважує, що згідно з офіційними даними Держстату у 2017, 2018 роках індекс інфляції в Україні не перевищував поріг індексації в розмірі 103 відсотка.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплатити позивачу додаткову пенсію з урахуванням інфляції за період з 01.01.2014 по 31.12.2018 у розмірі 18335,32 грн та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.11.2019 № 12720/202/С-20/11.03-06.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 24 червня 2020 року.

Суддя А.Г. Гулик