Справа № 201/2708/20
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/2708/20
Номер провадження по справі 2-а/387/15/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області, в складі:

Головуючого судді Майстера І. П.

за участю секретаря судового засідання Придатченко О.О.

розглянувши в письмовому провадженні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області адміністративну справу за

адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Кіровоградській області рядового поліції Довбиша Євгенія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача УПП в Кіровоградській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій зазначив, що 09.03.2020 поліцейським УПП в Кіровоградській області рядовим поліції Довбиш Є.А. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, за те, що останній 09.03.2020 о 11 годині 00 хвилини, керуючи транспортним засобом SКODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_1 на трасі М-12, 710 км не ввімкнув світло ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.п. 9.8 ПДР України, після чого не надав перевагу у русі автомобілю поліції, який рухався з ввімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору , чим порушив п.3.2. ПДР України. Позивач вважає вказану постанову про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки викладені в постанові обставини справи не підтверджені належними та допустимими доказами .

Відповідно до відзиву, наданого поліцейським УПП в Кіровоградській області рядовим поліції Довбиш Євгенієм Анатолійовичем 09.03.2020 о 12 годині 47 при здійсненні патрулювання екіпажем було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом SКODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_1 на а/д "Кропивницький-Знам`янка" не ввімкнув світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.8.9, після чого не надав переваги в русі службовому автомобілю патрульної поліції, який рухався з увімкненими проблисковими маяками синього та червоного кольору чим порушив п.3.2 пДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Позивача було належним чином ознайомлено з правопорушенням і роз`яснено його права та обов`язки, що підтверджується відео-фіксацією від 09.04.2020.

Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 15 квітня 2020 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження .

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із позовною заявою по суті спору, письмові докази, суд вважає, що позов обґрунтований з таких підстав.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, надане відео, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив такі обставини справи.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2219324 від 09.03.2020 поліцейський УПП в Кіровоградській області рядовий поліції Довбиш Євгеній Анатолійович притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. Зі змісту постанови ОСОБА_1 09.03.2020 о 11 годині 00 хвилини керуючи транспортним засобом SКODA OCTAVIA д.н. НОМЕР_1 на трасі М-12, 710 км не ввімкнув світло ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.п. 9.8 ПДР України, після чого не надав переваги у русі автомобілю поліції, який рухався з ввімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, чим порушив п.3.2. ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.3 ст.122 КУпАП (а.с. 4).

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, з аналізу положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Суд ретельно оглянув надане відповідачем відео та докази, а тому доходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУПАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Водночас зі змісту постанови та оглянутого відео не можливо з`ясувати, які адміністративні правопорушення одночасно розглядалися, а лише є зрозумілим, що мало місце накладення адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених за ч.3 ст.122 КУПАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення не містить посилання на ст.36 КУПАП, а із самого змісту постанови вбачається, що особа за порушення п. 9.8 ПДР та п.3.2. ПДР притягується до відповідальності за однією статтею ч.3 ст.122 КУПАП. На відео також поліцією не роз`яснено, які адміністративні стягнення накладаються на позивача. Суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача та надавати певну кваліфікацію діям позивача за порушення п 9.8 ПДР та визначати самостійно більш серйозне правопорушення.

Суд зазначає, що ч. 3 ст.122 КУПАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Отже ч. 3 ст.122 КУПАП не передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за п. 9.8 ПДР, а тому в цій частині притягнення до відповідальності ОСОБА_1 є протиправним.

Щодо наявності правопорушення у зв`язу із порушеннями п.3.2. ПДР, суд наголошує, що обов`язок доведення вини позивача, у т.ч. події і складу адміністративного правопорушення, закон покладає саме на відповідача. Також саме на відповідача покладено процесуальний обов`язок доведення правомірності винесення ним спірної постанови.

Натомість доказів правомірності винесення відповідачем спірної постанови відповідач до суду не надав, а саме із відео неможливо встановити коли мало місце вчинення позивачем порушення при тому як транспортний засіб рухався на зустріч або коли працівники поліції намагалися наздогнати автомобіль позивача у попутному напрямку, що чітко проглядається.

Якщо відповідач намагався зупинити автомобіль під час зустрічного руху автомобіль позивача, то в розумінні ст. 72 КАС такі докази відсутні, а відео зазначених обставин взагалі не доведить. Якщо мало місце порушення позивачем ненадання переваги в русі у попутному напрямку, коли працівники поліції наздоганяли автомобіль позивача, за межами населених пунктів, то при наближенні поліцейського автомобіля з врахуванням дорожньої обстановки видно попутній рух автомобіля позивача, який відразу зайняв праву сторону та зупинився на узбіччі. Також на відео позивач пояснював, що відразу не почув як позаду рухається поліцейський автомобіль бо слухав музику, однак при його наближені звернув праворуч та зупинився. Із беззвукового відео, наданого відповідачем з відеореєстратора, судом не встановлено, що автомобіль позивача не надав переваги в русі поліцейському автомобілю. Інші докази відсутні.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене суд робить висновок, що відповідачем не доведено правомірності винесення спірної постанови; відповідачем не надано до суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення складеної ним спірної постанови щодо позивача (ст.ст. 2, 72-77, 79 КАС).

Отже суд задовольняє позов та відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС скасовує спірну постанову і закриває справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, ст.ст. 245, 247, 251, 268, 279, 280, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 1 п. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, керуючись ст.ст. 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Кіровоградській області рядового поліції Довбиша Євгенія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача УПП в Кіровоградській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст.122 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2219324 від 09.03.2020, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.