Справа № 160/462/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року Справа № 160/462/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Молоданова М.Ю.,
представника відповідача: Тоцької Г.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Август Пром» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
14.01.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Август Пром» (далі - ТОВ «Август Пром», позивач) до Офісу великих платників податків ДПС (далі - Офіс ВПП ДПС, відповідач), в якій позивач просить:
В обґрунтування пред`явленого позову зазначалося, що відповідач за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки позивача дійшов помилкового висновку про порушення останнім приписів п.п.14.1.13, п.п.14.1.202 п.14.1, п.44.1, п.44.6 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та про завищення ним внаслідок цього від`ємного значення податку на додану вартість у вересні 2018 року на суму 5016400,00грн., а також про заниження податку на прибуток за 2018 рік, у тому числі за 3 квартал 2018 року, на суму 5417712,00грн., оскільки позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними його контрагентом ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»), в ході здійснення реальних господарських операцій з постачання сільськогосподарської продукції - насіння соняшнику, олії соняшникової нерафінованої українського походження, врожаю 2018 року, а також правомірно сформував свій фінансовий результат до оподаткування податком на прибуток за цими господарськими операціями. Вказані правочини недійсними в судовому порядку не визнавалися та є реальними, що посвідчується відповідними первинними документами, які містять всі необхідні реквізити та були надані до перевірки, натомість, акт перевірки не містить фактів, які б спростовували підтвердження цими первинними документами відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між сторонами цих правочинів. При цьому, чинне законодавство не ставить виникнення у платника податку права на податковий кредит у залежність від стану податкового обліку його контрагента, наявності чи відсутності у останнього трудових ресурсів, основних фондів, бо така відсутність не може впливати на реальність господарських операцій, оскільки такий контрагент має право залучити відповідні ресурси на підставі цивільно-правових угод або в іншій не забороненій законом формі у період надання послуг. Посилаючись в акті перевірки на наявність кримінальних проваджень, в яких фігурантами є ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»), а також контрагенти зазначеного підприємства, відповідач не наводить та не надає доказів щодо наявності вироків у цих кримінальних провадженнях, а також не надає доказів наявності відкритих кримінальних проваджень безпосередньо відносно посадових осіб ТОВ «Август Пром» за викладеними в акті перевірки фактами. При цьому, позивач не повинен відповідати за будь-які порушення податкового законодавства з боку своїх контрагентів, бо, навіть якщо контрагенти позивача і допускали будь-які порушення податкового законодавства, то позивач, як платник податків, не несе жодної відповідальності за порушення іншими платниками податків законодавчих вимог, оскільки норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків та виникнення у нього права на податковий кредит та права на формування валових витрат від дотримання податкової дисципліни його контрагентами. Також позивач наголошує, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Не можуть слугувати свідченням безтоварності господарських операцій і твердження податкового органу про відсутність у постачальника позивача ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») необхідних умов для досягнення результатів виконання спірних операцій з поставки товарів в силу відсутності персоналу, основних засобів, виробничих активів, адже ці доводи є оцінкою контрагентів, за дії та поведінку яких підприємство не може нести відповідальність. Також позивач зауважує, що на його думку, перевірка, за результатами якої винесено спірні податкові повідомлення-рішення, призначена з порушення приписів ст.78 Податкового кодексу України, оскільки підприємством було своєчасно надано пояснення на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу від 07.02.2019р. №6247/10/28-10/46-14-11, з наданням всіх витребуваних документів, а додаткових відомостей відповідачем не витребувалося, таким чином, підстави для призначення та проведення перевірки у розумінні приписів п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України були відсутні. Враховуючи вищевикладене, висновки акта перевірки, що стали підставою для винесення контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, є безпідставними, а податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2020р. вказана позовна заява ТОВ «Август Пром» залишена без руху та позивачу надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: належним чином завірених копій документів, що додані до позовної заяви, для суду та для відповідача.
На виконання ухвали суду від 16.01.2020р. позивачем 16.01.2020р. усунуті вказані недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2020р. позовну заяву ТОВ «Август Пром» до Офісу великих платників податків ДПС про скасування податкових повідомлень-рішень прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/462/20 за цією позовною заявою, призначено цю справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 18 лютого 2020 року о 13:15 год.
В підготовче судове засідання 18.02.2020р. представники сторін не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку із чим підготовче судове засідання було відкладено.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 11.03.2020 року на 10:00 год.
11.03.2020 року до суду надійшли додаткові пояснення Офісу ВПП ДПС, в яких відповідач додатково зауважував, що відповідно до звіту за формою 1-ДФ, який подавався ПП «Гармсель» (ПП «Сіндекс»), відомості щодо залучення цим підприємством осіб, які б надавали послуги, виконували роботи за цивільно-правовими угодами, відсутні. При цьому податкова інформація та результати її опрацювання відповідно до п.74.2 ст.74 ПК України можуть використовуватися контролюючими органами для виконання покладених на них завдань та функцій, отже, посилання на отриману відносно ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») податкову інформацію №1274/7/04-36-05-12-13 від 31.10.2019р. є правомірним. Також відповідач зауважував, що господарські операції між ТОВ «Август Пром» та ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») є документально не підтвердженими, оскільки позивачем не надано до перевірки товарно-транспортних накладних на підтвердження факту перевезення товару, а також сертифікатів якості або посвідчень якості на товар, що також підтверджує штучність господарських операцій з цим контрагентом.
В підготовче судове засідання 11.03.2020р. представники сторін не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку із чим підготовче судове засідання відкладено.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 17.03.2020 року на 10:30 год.
16.03.2020 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про виклик свідка, в якому останній просив суд викликати у судове засідання для допиту у якості свідка директора контрагента позивача - ПП «Гармсель» (ПП «Сіндекс») ОСОБА_1 .
В підготовче судове засідання 17.03.2020р. представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, при цьому 16.03.2020 року на електронну адресу суду надіслав клопотання про перенесення слухання справи у зв`язку із встановленням карантину на всій території України відповідно до Постанови КМУ «Про запобіганню поширенню на території України коронавірусу COVID-19», а також просив надати йому додатковий час для надання відповіді на відзив та виконання вимог ухвали суду від 21.01.2020р.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 17.03.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2020р. продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі №160/462/20 до 14 квітня 2020 року. Наступне підготовче судове засідання призначено на 14 квітня 2020 року об 11:30 год.
В підготовче судове засідання 14.04.2020р. представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але 13.04.2020р. та 14.04.2020р. останнім на електронну адресу суду надіслані клопотання про відкладення розгляду справи та про продовження строку підготовчого провадження.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 14.04.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, проте 14.04.2020р. від останнього до суду надійшло клопотання, в якому останній просив відкласти підготовче судове засідання та розгляд справи здійснювати за участю представника відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2020р. у задоволенні клопотання відповідача про виклик свідка, у задоволенні клопотання позивача про продовження строку підготовчого провадження, а також у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого судового засідання - відмовлено; закрито підготовче провадження та призначено справу №160/462/20 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 06 травня 2020 року об 11:00 год.
06.05.2020р. та 07.05.2020р. до суду від ТОВ «Август Пром» до суду надійшла відповідь на відзив Офісу ВПП ДПС, яка, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України (поточна редакція), якою встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину, вважається поданою у встановлені законом строки.
Так, у відповіді на відзив позивач повторно наголошував, що господарські операції з контрагентом ПП «Гармсель» (ПП «Сіндекс») є реальними, що, зокрема, підтверджується реальним рухом активів ТОВ «Август Пром» та змінами у майновому стані позивача відповідно до платіжних доручень, якими здійснено оплату за поставлений цим контрагентом товар, та копії яких позивач надав для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 21.01.2020р. Також ТОВ «Август Пром» на виконання вказаної ухвали суду надано завірені належним чином копії податкових накладних по взаємовідносинам з ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»).
В судове засідання 06.05.2020р. представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 06.05.2020р. на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із встановленням карантину на всій території України відповідно до Постанови КМУ «Про запобіганню поширенню на території України коронавірусу COVID-19».
Представник відповідача в судове засідання 06.05.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, проте 04.05.2020р. від останнього на електронну адресу суду надійшло клопотання, в якому він просив відкласти судове засідання на іншу дату та розгляд справи здійснювати за участю представника відповідача.
Судове засідання було відкладено на 02.06.2020 року на 11:00 год.
15.05.2020 року від Офісу ВПП ДПС до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач додатково наголосив на тому, що господарські операції ТОВ «Август Пром» з ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») є документально непідтвердженими, оскільки позивачем надано лише копії платіжних доручень, однак, так і не надано товарно-транспортних накладних, передбачених договором документів щодо якості товару (сертифікатів чи паспортів якості), а також доказів зберігання сільськогосподарської продукції на складах.
В судове засідання 02.06.2020р. представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 01.06.2020р. на електронну адресу суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи, яка обґрунтована тим, що 02.06.2020р. представник позивача приймає участь у судовому засіданні в іншій справі у Верховному Суді та не має фізичної можливості прибути до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 02.06.2020р. також не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив.
Судове засідання відкладено на 10.06.2020 року на 11:00 год.
В судове засідання 10.06.2020р. представник позивача знову не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 10.06.2020р. на електронну адресу суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи, яка обґрунтована тим, що 10.06.2020р. представник позивача приймає участь у судовому засіданні в іншій справі у Третьому апеляційному адміністративному суді.
Зважаючи на приписи п.2 ч.3 ст.205 КАС України, якою передбачено, що у разі якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки, а також з огляду на положення ч.5 ст.205 КАС України та того, що відповідач наполягав на розгляді справи по суті, справа розглянута за відсутності належним чином повідомленого представника позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, хоча завчасно був поінформований про його призначення на цю дату, тим більше, зважаючи на те, що відповідно до матеріалів справи представництво інтересів ТОВ «Август Пром» здійснюється двома адвокатами Адвокатського об`єднання «Борисенко і партнери» - Борисенком В.А. та Тиховлісом В.Р., які не з`явилися в жодне судове засідання з розгляду справи, в тому числі і на судові засідання з розгляду справи по суті двічі поспіль, з наданням при цьому доказів задіяності в розгляді іншої справи виключно одно представника - Тиховліса В.Р.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, додаткових поясненнях та запереченнях на відповідь на відзив. Додатково представник відповідача наголошував, що перевірка позивача, за результатами якої прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, проведена на законних підставах, при цьому призначення цієї перевірки за наявності своєчасно наданої підприємством відповіді на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу не є порушенням вимог п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, оскільки за контролюючим органом зберігається право призначення та проведення перевірки суб`єкта господарювання, якщо за результатами вивчення наданих останнім пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу останнім буде встановлено, що таких пояснень та первинних документів є недостатньо для підтвердження реальності господарських операцій та обґрунтованості формування податкового обліку. Також відповідач наголошував, що наказ про призначення перевірки позивачем оскаржено не було.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимогу у повному обсязі, з огляду на таке.
За результатами проведеної перевірки складено акт №13/28-10-50-12/39176765 від 09.12.2019р., яким зафіксовано встановлені під час перевірки допущення позивачем порушення приписів:
- п.44.1, п.44.6 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21) на суму 5016400,00грн. у вересні 2018 року;
- п.п.14.1.13, п.п.14.1.202 п.14.1, п.44.1,п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, внаслідок чого позивачем занижено податок на прибуток за 2018 рік, у тому числі за 3 квартали 2018 року, на суму 5417712,00грн.
На підставі акта перевірки №13/28-10-50-12/39176765 від 09.12.2019р. Офісом ВПП ДПС винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з означеним позовом про їх скасування до суду.
Розглядаючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вищевказаних податкових повідомлень-рішень, суд зважає на наступне.
Так, відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Пунктом 135.1 статті 135 ПК України визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Згідно з приписами п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
За змістом приписів п.5 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999р. №290 (далі - П(С)БО 15) дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Відповідно до п.7 П(С)БО 15 визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи. До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.
Пунктом 21 П(С)БО 15 визначено, що дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.
За змістом приписів п.п.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги це:
а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;
б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;
в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.
Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999р. №291, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1999р. за №893/4186 (далі - Інструкція), рахунок 74 «Інші доходи» призначено для обліку доходів, які виникають в процесі діяльності, але не пов`язані з операційною та фінансовою діяльністю підприємства. За кредитом рахунку 74 «Інші доходи» відображається збільшення (одержання) доходу, за дебетом - належна сума непрямих податків (податку на додану вартість, акцизного податку та інших зборів (обов`язкових платежів)) та списання в порядку закриття на рахунок 79 «Фінансові результати». Рахунок 74 «Інші доходи» має, зокрема, такий субрахунок, як 745 «Дохід від безоплатно одержаних активів».
Таким чином, вартість безоплатно отриманих товарів відноситься до складу доходів, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток.
Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та отримання послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Отже необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
За змістом приписів абз.1 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до абз.2 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з абз.1 п.200.2 ст.200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Таким чином, фінансовий результат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону та п.2.4 Положення первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.
Згідно зі ст.1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні доходів, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, хоч і первинний документ наявний, у податковому та бухгалтерському обліку вони не можуть відображатися.
З аналізу наведених норм слідує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування фінансового результату до оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.
Таким чином, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.
Згідно з п.2 Розділу 2 Договору №1/09 від 01.09.2018р. найменування товару, його кількість та одиниця виміру визначаються Сторонами у відповідній видатковій накладній.
Пунктом 3 Розділу 2 Договору №1/09 від 01.09.2018р. встановлено, що якість товару, що постачається за цим Договором, має відповідати ГОСТ, ДСТУ або ТУ.
Відповідно до п.2 Розділу 3 Договору №1/09 від 01.09.2018р. поставка товару здійснюється на умовах Інкотермс-2010: EXW, склад Постачальника: Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Ляшківка, вул. Центральна, 52.
На підтвердження поставки ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») товару за Договором поставки №1/09 від 01.09.2018р. позивачем надано завірені належним чином копії видаткових накладних, відповідно до яких ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») поставило ТОВ «Август Пром» у вересні 2018 року насіння соняшника у кількості 7854,94т. на загальну суму 21717597,15грн., в тому числі ПДВ - 3619599,52грн.
На вказану суму ПДВ - 3619599,52грн. ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») виписано податкові накладні, на підставі яких ТОВ «Авгус Пром» віднесено вищезазначену суму ПДВ до складу податкового кредиту вересня 2018 року та, відповідно, до ця сума увійшла до складу сформованого позивачем відповідно до приписів ст.200 ПК України від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.1.2 Договору поставки №1809/1М від 18.09.2018р. товаром, який час від часу поставляється за цим Договором, є олія соняшникова.
Пунктом 1.3 Договору поставки №1809/1М від 18.09.2018р. визначено, що найменування, асортимент, кількість, базис поставки, терміни відвантаження визначаються Сторонами у специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з п.2.1 Договору поставки №1809/1М від 18.09.2018р. ціна товару визначається для кожної партії поставки товару у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору.
Пунктом 4.3 Договору поставки №1809/1М від 18.09.2018р. передбачено, що якісні характеристики товару повинні відповідати вимогам ДСТУ: Олія соняшникова повинна відповідати вимогам ДСТУ4492:2005.
Відповідно до Специфікації №1 від 18.09.2018р. до Договору поставки №1809/1М від 18.09.2018р., за цим Договором має бути поставлена партія товару: «Олія соняшникова нерафінована», кількістю 873т. за ціною 9600,00грн. за одиницю, загальною вартістю 8380800,00грн., на умовах поставки: EXW - склад, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117, період поставки: вересень 2018 року.
На підтвердження поставки ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») товару за Договором поставки №1809/1М від 18.09.2018р. позивачем надано завірені належним чином копії видаткових накладних, відповідно до яких ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») поставило ТОВ «Август Пром» у вересні 2018 року олію соняшникову нерафіновану українського походження з врожаю 2018 року у кількості 873т. на загальну суму 8380800,00грн., в тому числі ПДВ - 1396800,00грн.
На вказану суму ПДВ - 1396800,00грн. ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») виписано податкові накладні, на підставі яких ТОВ «Авгус Пром» віднесено вищезазначену суму ПДВ до складу податкового кредиту вересня 2018 року та, відповідно, до ця сума увійшла до складу сформованого позивачем відповідно до приписів ст.200 ПК України від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Таким чином, за операціями з ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») позивачем сформовано у вересні 2018 році податковий кредит на загальну суму 5016400грн., а в подальшому ця сума увійшла до складу сформованого позивачем відповідно до приписів ст.200 ПК України від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Судом встановлено, що ТОВ «Август Пром» здійснено оплату за поставку товару відповідно до вищевказаних договорів поставки, на підтвердження чого позивачем надано копії платіжних доручень.
На думку позивача, надані первинні документи (видаткові та податкові накладні, а також платіжні доручення) в повній мірі підтверджують реальність вищевказаних господарських операцій з ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»), оскільки свідчать про зміни у майновому стані підприємства. Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, з огляду на таке.
Як слідує з матеріалів справи, позивачем ані до перевірки, ані до суду не надано жодних доказів транспортування сільськогосподарської продукції (насіння соняшника та олії соняшникової нерафінованої українського походження з врожаю 2018 року) від ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») до ТОВ «Август Пром», а також не надано жодних пояснень яким чином за чий рахунок таке транспортування здійснювалося.
Відповідно до умов договорів поставки, укладених з ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»), поставка сільськогосподарської продукції (насіння соняшника та олії соняшникової нерафінованої українського походження з врожаю 2018 року) здійснюється на умовах поставки Інкотермс 2010: EXW- склад постачальника.
Згідно з Інкотермс 2010 умови поставки EXW (англ. Ex Works, або Франко завод (…назва місця) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізниками товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримати експортні ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, сплатити товар продавцеві за ціною виробника.
Доказів укладення позивачем, як Покупцем, будь-яких договорів з перевізниками, або здійснення транспортування товару власними силами суду не надано, як і не надано доказів зміни умов договорів поставок, укладених з ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»), щодо здійснення постачання на інших умовах та/або доказів здійснення перевезення товару саме постачальником.
Також позивачем не надано документальних підтверджень в своїй сукупності, які б підтверджували навантаження, розвантаження, зберігання, підрахунок товару для встановлення об`єму та кількості. Водночас, зазначені поставки є дуже значними не тільки за об`ємом, але ж і за кількістю, за масою, а тому у податкового органу виникло обґрунтоване питання щодо недоведеності з боку позивача документами первинного обліку факту поставки товару відповідно до умов договорів.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») не є виробником вказаної сільськогосподарської продукції, яка постачалася відповідно до умов договорів поставки, укладених з позивачем.
При цьому, як слідує з акта перевірки, контролюючим органом за результатами аналізу ЄРПН не встановлено придбання ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») послуг по оренді складських приміщень та іншого майна для зберігання сільськогосподарської продукції, в тому числі і складських приміщень за адресами, вказаними у договорах поставки №1/09 від 01.09.2018р. та №1809/1М від 18.09.2018р., а саме: Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Ляшківка, вул. Центральна, 52 та м. Миколаїв, вул. Громадянська, 117, а також не встановлено придбання автотранспортних послуг по її перевезенню.
Водночас, відповідно до отриманої відповідачем податкової інформації №1274/7/04-36-05-12-13 від 31.10.2019р., у ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель») станом на вересень 2018 року фактично відсутні виробничі активи, земельні ділянки, спецтехніка, необхідні трудові ресурси (чисельність працюючих відповідно до звіту за формою №1-ДФ - 1 особа (директор ОСОБА_1 )), складські приміщення (втому числі і ті, які вказані у договорах поставки, укладених з позивачем) та інше майно, необхідне для здійснення господарської діяльності.
Прийняття вищевказаної податкової інформації, як належного доказу зумовлене положеннями п.п.83.1.2 п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України, відповідно до якого для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема, податкова інформація, тому такий доказ має враховуватися та йому має бути надана оцінка у сукупності з іншими доказами у справі.
Крім того, позивачем не надано ні до перевірки, ні суду передбачені умовами договорів поставки №1/09 від 01.09.2018р. та №1809/1М від 18.09.2018р., сертифікати або паспорти якості на поставлений товар, в той час, як умовами договорів з цим контрагентом передбачено, що сільськогосподарська продукція, яка постачається, має відповідати ГОСТ, ДСТУ або ТУ, а якість має бути підтверджена відповідними товаросупроводжувальними документами, що надаються разом із товаром.
Разом з цим, відповідно до п.12.1 розділу 12 ДСТУ 4492:2005 «Олія соняшникова. Технічні умови» приймання олії соняшникової здійснюють партіями. Партія - кількість олії соняшникової з однаковими фізико-хімічними показниками згідно з видом, ґатунком і маркою, яка призначена до одночасного відвантаження і оформлена одним документом, щодо якості та безпеки.
Згідно з п.6.4 розділу 6 ДСТУ 7011:2009 «Соняшник. Технічні умови» кожну партію насіння соняшнику супроводжують свідоцтвом про вміст пестицидів, токсичних елементів, мікотоксинів, радіонуклідів і посвідченням або сертифікатом про якість.
Позивачем не надано жодного з передбачених вищенаведеними вимогами ДСТУ документів, які і не надано пояснень причин неможливості їх представлення.
Крім того, позивачем не надано ні до перевірки, ні до суду доказів фактичного приймання товару (сільськогосподарської продукції (насіння соняшника та олії соняшникової нерафінованої українського походження з врожаю 2018 року)) по кількості та якості, складських квитанцій та складських свідоцтв на зберігання зерна, які обов`язково оформлюються при прийнятті зерна на зберігання та є підтвердженням його знаходження на певному складі, складання яких передбачено вимогами Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 27.06.2003р. №198 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2003р. за №605/7926, а також витягів з книг складського обліку сільськогосподарської продукції тощо.
Таким чином, за результатами дослідження первинних документів, аналізу податкової інформації, суд дійшов висновку, що сторона позивача не спромоглася довести та пояснити спосіб, засоби, умови, в тому числі здійснення навантажувальних та розвантажувальних робіт в різних міста країни, об`єкти, з яких здійснювалось таке навантаження, технічну можливість здійснення цього, а так само і перевезення від одного пункту до іншого, при тому, що таке за своє кількістю перевезення мало свої специфічні особливості, з огляду на відстань, рух та специфіку товару. Позивачем не надані пояснення та документально не підтверджено об`єкти, звідки таке завантаження здійснювалось, його спосіб та інші деталі пов`язані з цим. Будь-які припущення сторони позивача з цього приводу за позицією суду не можна вважати належними доказами та це не може бути покладено в основу доведеності таких обставин.
За наведених обставин, судом за наслідком судового розгляду встановлена неможливість фактичного здійснення господарських операцій позивача з контрагентом, поряд з цим позивачем, крім податкових та видаткових накладних, а також копій платіжних доручень, не надано жодних інших первинних документів податкового та бухгалтерського обліку, які б свідчили про належне оприбуткування та зберігання придбаного товару, його подальше використання у власній господарській діяльності.
До того ж, суд враховує, що відповідно до отриманої контролюючим органом податкової інформації №1274/7/04-36-05-12-13 від 31.10.2019р. відносно ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»), останнє, не маючи в штаті достатньої кількості працівників, не залучаючи сторонні трудові ресурси у достатній кількості, здійснює придбання специфічних товарів, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання, при цьому їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічним можливостям ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»).
Сукупність вищенаведених фактів та обставин, що характеризують діяльність суб`єктів господарювання, задіяних в ланцюгу постачання товару, а також відсутність належного документального підтвердження господарських операцій позивача з купівлі сільськогосподарської продукції у ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»), дають підстави для висновку про нереальність таких господарських операцій.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що сукупність наданих доказів не підтверджує факт реальності здійснення господарських операцій позивача з контрагентом ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»), отже, фактично товар (насіння соняшника та олія соняшникова нерафінована) був отриманий ТОВ «Август Пром» від невстановлених осіб без укладання будь-яких угод та за відсутності документального підтвердження оплати за нього.
Наявність податкових накладних, за відсутності інших первинних документів, які відображають реальний економічний зміст господарських операцій, підтверджують перевезення товарно-матеріальних цінностей, прийняття та передачу, а також рух активів, не дає платнику податків права формувати на підставі таких податкових накладних свій податковий кредит та витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток.
Відсутність доказів реального вчинення господарських операцій виключає правомірність віднесення платником податків до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними в рамках таких господарських операцій, незважаючи на наявність у останнього податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного податкового законодавства.
Тим більше, що приписи абз.2 п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України прямо забороняють платнику податків формувати показники податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку, фінансової звітності та іншими документами, пов`язаними з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Будь-які документи, в тому числі договори, видаткові і податкові накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Встановивши, зокрема відсутність можливості у контрагента позивача здійснити господарські операції з постачання товарів внаслідок відсутності у них складських приміщень, виробничих потужностей, технічних можливостей, людських ресурсів та кваліфікованого персоналу в необхідній кількості для вчинення задекларованих операцій; не підтвердження факту придбання контрагентами проданого позивачу товару; відсутність можливості дослідити рух продукції по ланцюгу постачання (оскільки відсутні операції щодо придбання постачальниками контрагентів товарів, які поставлялися позивачу), суд дійшов висновку, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій із зазначеним вище контрагентом, є формально складеними, а господарські операції між позивачем та цим підприємством не є реальними.
За наведених обставин, відповідачем обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, які скасуванню не підлягають.
Не спростовують вищенаведених висновків суду і посилання ТОВ «Август Пром» на допущення відповідачем, на думку позивача, порушення процедури призначення проведеної перевірки, за результатами якої видано спірні податкові повідомлення-рішення, з огляду на таке.
Судом встановлено, що перевірка, за результатами якої винесено спірні податкові повідомлення-рішення, призначена з на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, яким передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
При цьому зі змісту п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України слідує, що отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, може бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.
За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.
Неповне надання платником податків інформації на письмовий запит контролюючого органу надає право останньому на проведення документальної позапланової перевірки, оскільки за таких обставин контролюючий орган позбавлений можливості виконання покладених на нього функцій, а під час проведення позапланової документальної перевірки платника податків контролюючим органом підтверджується або спростовується інформація про можливі порушення податкового законодавства - встановлюються факти наявності або відсутності порушень.
Зважаючи на те, що контролюючим органом за результатами аналізу податкової інформації встановлено відомості, що можуть свідчити про можливі порушення платником податків ТОВ «Август Пром» податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а саме: факт здійснення господарських операцій з контрагентом ПП «Сіндекс» (ПП «Гармсель»), а надані позивачем пояснення та їх документальне підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу від 07.02.2019р. №6247/10/28-10/46-14-11 не усунули обґрунтовані сумніви контролюючого органу у реальності таких господарських операцій, тому задля усунення цих сумнівів доцільним було призначення проведення документальної позапланової перевірки позивача, за результатами якої такі сумніви могли бути або підтверджені, або спростовані.
З огляду на наведене, Офісом ВПП ДПС видано наказ від 21 листопада 2019 року №510 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Август Пром», копія якого надіслана позивачу разом із повідомленням про проведення перевірки від 26.11.2019р. №510 засобами поштового зв`язку та отримана останнім 29.11.2019р., тобто підприємство завчасно до проведення перевірки було поінформовано про її призначення (перевірка проводилася з 05.12.2019р. по 09.12.2019р.). При цьому наказ про призначення перевірки від 21 листопада 2019 року №510 ТОВ «Август Пром» оскаржено не було, натомість підприємством допущено посадову особу контролюючого органу до проведення перевірки.
Встановлені судом обставини свідчать про необґрунтованість доводів позивача про порушення відповідачем процедури призначення перевірки, за результатами якої видано спірні податкові повідомлення-рішення.
З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позивачу було відмовлено у задоволені позовних вимог, а отже відповідно до ст.94 КАС України сума сплаченого судового збору останньому не повертається.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22.06.2020р.

Суддя О.М. Турова