Справа № 520/155/20
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 р. справа № 520/155/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук`янчук О.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Салій Д.В., представника відповідача - Гундар Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057) про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області № від 23 грудня 2019 року про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що оскаржуване рішення ГУ ДПС у Харківській області № від 23.12.2019 року прийнято на підставі матеріалів перевірки Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області, за результатами якої складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно чоловіка позивача, що полягає у продажу слабоалкогольного напою неповнолітній особі. Позивач вважає, що контролюючий орган, приймаючи оскаржуване рішення, залишив поза увагою, що перевірка проведена з порушенням вимог законодавства, факт продажу слабоалкогольного напою неповнолітній особі не підтверджено належними доказами: відсутні протокол щодо вилучення слабоалкогольного напою, який начебто реалізований неповнолітній особі, касовий чек; в адміністративному порядку скасовано рішення адміністративної комісії про притягнення громадянина ОСОБА_2 (чоловіка позивача) до адміністративної відповідальності; сам ОСОБА_2 не є працівником ФОП ОСОБА_1 та в протоколі зазначено, що він є особою, яка не працює; протокол про адміністративне правопорушення складений без дотримання вимог ст. 256 КУпАП та п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав, що при винесенні оскаржуваного рішення податковий орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства; реалізація алкогольного напою неповнолітній особі підтверджена адміністративними матеріалами.

Суд також викликав в якості свідка ОСОБА_3 , як працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 611651, однак, свідок, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 17.06.2020 року не прибув, а тому суд розглядає справу без показань вказаного свідка.

У судовому засіданні 15.06.2020 року позивач та представники сторін підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2019 року співробітником Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області Циганковим І.В. відносно громадянина ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 611651, згідно якого 29.10.2019 року о 15 год 20 хв. громадянин ОСОБА_2 за місцем проживання, а саме де розташований магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснив продаж слабоалкогольного напою «Shake» об`ємом 0,33 літра громадянці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є порушенням ч.2 ст. 156 КУпАП.

З пояснень ОСОБА_4 від 29.10.2019 року, які записані ОСОБА_5 , вбачається, що 29.10.2019 року близько 14:00 ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) зайшла в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_1 , де придбала «Shake», 330 мл., чек при покупці не отримала. У цю Мить зайшли співробітники поліції, даний «Shake» ОСОБА_4 продав чоловік. (зворотній бік т.1. а.с. 161).

Громадянином ОСОБА_2 також надано пояснення, в яких зазначено, що 29.10.2019 року близько 14 год. 30 хв. В магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: пгт. Малинівка, вул. Ткаченко, 7-А ОСОБА_2 здійснив продаж дівчині 25 років напій «Shake», 330 мл., після чого вона пішла. Через 5 хвилин дівчина повернулась з працівниками поліції, виявилось, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 162).

Розпискою від 29.10.2019 року ОСОБА_4 29.10.2019 року добровільно віддала стекляну пляшку «Shake», 0,33 л працівникам поліції (а.с. 163).

В подальшому, протоколом № 3 адміністративної комісії при виконавчому комітету Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 20.11.2019 року встановлено, що протокол від 29.10.2019 року серії АПР18 № 611651 складено з порушенням чинного законодавства, а саме:

1) у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено посаду, прізвище, ім`я та по - батькові особи, яка склала протокол, чим порушено розділ 2 Інструкції № 1376 від 06.11.2015 року;

2) у протоколі про адміністративне правопорушення здійснено унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, чим порушено п. 7

Інструкції № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 Куп АП (а.с. 7).

Листом від 04.12.2019 року № 11458/119-91-5-20 начальник Чугуївського ВП Парфьонов О. звернувся до начальника ГУ ДФС у Харківській області, в якому повідомив, що працівниками Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області 29.10.2019 року було виявлено та задокументовано факт порушення правил торгівлі в частині продажу осіб, яка не досягла 18 років, слабоалкогольного напою продавцем торгівельної точки, роз0ташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Також повідомлено, що відносно продавця даного магазину - ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 156 КУпАП, який було направлено для розгляду та прийняття рішення до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 33).

Рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 23.12.2019 року № , на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2019 року серії АПР18 № 611651 встановлено продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, чим ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2 ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних навоїв, тютюнових виробів та пального», на підставі чого до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.(а.с. 8).

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовідносини з приводу обігу та реалізації алкогольних напоїв унормовані, зокрема, приписами Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Так, відповідно до положень згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з ч. 4 цієї статті продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Таким чином, законодавцем запроваджено безальтернативне застереження у вигляді заборони продажу пива та алкогольних напоїв особі, котра не досягла 18-річного віку.

У цілях виконання вимог закону продавцеві надано право витребовувати у фізичної особи-громадянина документи про вік і у разі відсутності таких документів, або у разі виявлення факту недосягнення вікового цензу - відмовляти у вчинені правочину купівлі-продажу товару.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення вимог ст. 15-3 цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6 800 гривень.

Таким чином, заборона продажу слабоалкогольних напоїв особам, які не досягли 18-ти років та наділення продавця правом отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію, а відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж, у зв`язку з цим, забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

При цьому Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання саме з доведеним фактом продажу забороненого товару неповнолітньому.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.03.2019 у справі № 826/25872/15

Механізм застосування таких санкцій визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (затверджений постановою КМУ від 02.06.2003р. №790, надалі - Порядок № 790).

Пунктом 5 Порядку №790 передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як було встановлено судом, фактичною підставою для прийняття оскаржуваного рішення був протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 611651, яким встановлено продаж гр. ОСОБА_2 слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що 03.02.2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Малиновської селищної ради Чугуївського району Харківської області розглянуто матеріали адміністративного правопорушення стосовно гр. ОСОБА_2 та прийнято постанову № 5 про закриття провадження відповідно до п. 7 ст. 247 та п. 3 ст. 284 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 АПР18 № 611651 складено з порушенням чинного законодавства.

Так, суд враховує, що оригінал протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 611651 (а.с. 129) відрізняється від змісту примірника вказаного протоколу, який було вручено ОСОБА_2 (а.с. 6) та від примірника протоколу, який скеровано до ГУ ДПС у Харківській області (а.с. 36) в частині внесення додаткового запису щодо адреси місця продажу алкогольного напою після того, як вказаний протокол про адміністративне правопорушення було підписано особою, стосовно якої його складено, що є порушенням п. 7 Інструкції № 1376 від 06.11.2015 року та ст.. 256 КУпАП.

Окрім того, суд зазначає, що Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" покладає саме на продавця (реалізатора, бармена, тощо) обов`язок щодо перевірки документів особи, якій продається алкогольний напій, тобто саме продавець (реалізатор, бармен, тощо) несе відповідальність за продаж такого алкогольного напою.

Однак, доказів того, що ОСОБА_2 перебував на посаді продавця у ФОП ОСОБА_1 чи вказаних осіб пов`язували інші трудові відносини, матеріали справи не містять.

Тобто, суб`єктом владних повноважень під час складення протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 611651 достеменно не з`ясовано характер трудових відносин між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , а в протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 № 611651 зафіксовано, що ОСОБА_2 має статус безробітного, що суперечить приписам Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Додатково суд також зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 № 611651 зафіксовано, що ОСОБА_2 здійснив продаж алкогольного напою за місцем проживання, а саме, де розташований магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Суд звертає увагу, що місцем проживання ОСОБА_2 та його дружини ФОП ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Натомість, адресою місця торгівлі ФОП ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , що підтверджується ліцензією ГУ ДФС у Харківській області на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) від 17.07.2019 року № 1900662 (а.с. 164).

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 № 611651 внесено суперечливі відомості щодо місця продажу алкогольного напою, яке не співпадає з місцем проживання ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що доводи суб`єкта владних повноважень про існування факту вчинення позивачем податкового правопорушення ґрунтуються на письмових поясненнях чоловіка позивача - ОСОБА_1 , письмових поясненнях покупця, копії паспорту покупця як громадянина України, якими підтверджується факт реалізації алкогольного напою, особі, яка не досягла 18 років.

Проте, у відповідності до вимог статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР - розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну; - електронний контрольно-касовий реєстратор - реєстратор розрахункових операцій, який додатково забезпечує облік кількості реалізованих товарів (послуг) найменування, друкування розрахункових та інших звітних документів; -денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

В матеріалах справи відсутній відповідний розрахунковий документ на підтвердження факту продажу напою «Shake».

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 611651складений лише на підставі пояснень неповнолітньої ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

При цьому, доказів того, що особа, яка склала протокол - інспектор Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області Циганков І.В. був присутній під час продажу слабоалкогольного напою неповнолітній матеріали справи не містять, показань інших свідків, які були безпосередньо присутні під час вказаної події, відповідачем до суду також не надано.

Відтак, письмові пояснення ОСОБА_4 , надані працівникам поліції, за відсутності інших допустимих доказів щодо факту продажу алкогольного напою (як то, фіскальний чек, протокол вилучення алкогольного напою, пояснення свідків, відео,- та фото фіксація перевірки ), не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за відсутності належних та допусти доказів факту продажу (реалізації) неповнолітній особі алкогольного (слабоалкогольного) напою.

При цьому, суд не приймає до уваги письмову заяву ОСОБА_4 про добровільну передачу скляної пляшки "Шейк" працівникам поліції (т.1 а.с. 163), оскільки вказаний доказ не доводить того, що ОСОБА_4 придбала алкогольний напій саме у магазині ФОП ОСОБА_1 , а є лише доказом передачі ОСОБА_4 скляної пляшки "Шейк".

Окрім того, в судовому засіданні 15.06.2020 в якості свідка був допитаний ОСОБА_2 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивих відомостей.

Свідок пояснив, що 29.10.2019 року в будинку за адресою проживання АДРЕСА_2 проводив ремонті роботи. До нього підійшла невідома дівчина та попросила продати алкогольний напій, який ОСОБА_2 попередньо купив для власних потреб.

ОСОБА_2 запропонував дівчині забрати вказаний алкогольний напій безкоштовно, однак дівчина віддала ОСОБА_2 20 грн.

Проаналізувавши пояснення свідка, суд дійшов висновку, що вони не підтверджують факт порушення ФОП ОСОБА_2 вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки доказів того, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 чи реалізував алкогольний напій неповнолітній особі в магазині ФОП ОСОБА_2 матеріали справи не містять, а пояснення свідка ОСОБА_2 вказані обставини також не підтвердили.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що матеріали правоохоронних органів, покладені в основу прийняття спірного рішення про застосування штрафу, в своїй сукупності не підтверджують факт реалізації алкогольного напою за місцем провадження позивачем господарської діяльності, інших доказів правомірності прийняття спірного рішення відповідачем до суду не надано, що, в свою чергу, виключає порушення підприємцем положень статті 15-3 Закону №481/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.11.2018 року у справі № 816/2007/16 (К/9901/41543/18).

Таким чином, вказані обставини та прийняття Виконавчим комітетом Малиновської селищної ради Чугуївського району Харківської області постанови № 5 від 03.02.2020 року про закриття провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 свідчать про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 , а саме об`єктивної сторони - не доведення факту вчинення протиправного діяння в магазині підприємця (позивача), що, в свою чергу, виключає склад правопорушень, інкримінованих позивачу, передбачених ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та свідчить про безпідставність застосування до нього штрафних санкцій спірними рішенням.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду, яка викладена у постановах від 20.11.2018 у справах № 820/5494/16, № 823/487/16 та від 27.11.2018 у справах № 822/1349/16, № 826/25816/15.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. пункт 109,110 рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «… адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Всупереч наведеним вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області № від 23 грудня 2019 року про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 .

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄРПОУ43143704) суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2020 року.

Суддя О.О. Горшкова