Справа № 120/2672/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

24 червня 2020 р. Справа № 120/2672/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс М.Б., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчити дії, стягнення моральної шкоди

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчити дії, стягнення моральної шкоди.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень цих норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві має бути зазначено ціну позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Однак у позовній заяві помилково вказано, що позов не містить вимог майнового характеру та не зазначено ціни позову, хоча однією із вимог є вимога про відшкодування моральної шкоди в грошовому еквіваленті.

Суд зазначає, що вимога щодо визначення ціни позову не є суто формальною, оскільки цей елемент позову є базою для точного визначення суми судового збору, яку має сплатити позивач за звернення до суду.

Також ч. 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивачем заявлено дві позовні вимоги, одна з яких є немайнового характеру (визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії), а інша майнового характеру (стягнення моральної шкоди в сумі 1140000 грн).

Проте, до матеріалів позовної заяви долучена квитанцію від 17.06.2020 № 28578 про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. за вимогу немайнового характеру.

Щодо судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди у грошовому еквіваленті в сумі 1140000 грн, то судовий збір за її подання не сплачено. Однак, при перевірці позовної заяви встановлено, що позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору за вимогою про стягнення моральної шкоди.

Клопотання обґрунтовується тим, що розмір судового збору, який необхідно сплатити перевищує 5 % розміру річного доходу позивача за 2019 рік.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ст. 132 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон від 08.07.2011 № 3674-VI).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закон від 08.07.2011 № 3674-VI).

Отже, в силу приписів закону, суд може звільнити позивача від сплати судового збору за його клопотанням і однією з підстав для цього є перевищення розміру судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд ураховує, що Закон від 08.07.2011 № 3674-VI не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява N 73547/01).

Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору мотивоване його скрутним матеріальним становищем, що підтверджується довідкою ПрАТ «ВНЗ» Національна Академія Управління» про заробітну плату й інші доходи за 2019 рік, в якій зазначено, що у період з січня 2019 по грудень 2019 заробітна плата ОСОБА_1 становила 13018,81 грн.

Проте зміст наданої позивачем довідки не дає суду можливості перевірити факти наявності у позивача інших джерел доходів.

Відтак, до клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем не додано достатніх доказів, із урахуванням яких суд може розглянути клопотання та об`єктивно встановити майновий стан особи в цілях вирішення процесуального питання про звільнення від сплати судового збору. Такими доказами може слугувати зокрема довідка органів Державної податкової служби України, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків із інших джерел, тощо.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2019 у справі № 9901/166/19 та в ухвалі Верховного Суду від 22.06.2020 у справі № 215/4837/18.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за вимогою про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону від 08.07.2011 № 3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як зазначалося, в позовній заяві позивачем заявлено дві позовні вимоги, одна з яких є немайнового характеру (визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії), а інша майнового характеру (стягнення моральної шкоди в грошовому еквіваленті).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року встановлено у розмірі 2102,00 гривні.

Отже, за подання до адміністративного суду адміністративного позову фізичною особою, що містить вимогу майнового характеру в розмірі 1140000 грн., позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 10510,00 грн. Вказана сума судового збору є максимальною ставкою, оскільки ставка у розмірі 1 відсотка ціни позову (11400 грн.) є більшою від 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Тому, ОСОБА_1 слід доплатити судовий збір в сумі 10510,00 грн або подати до суду достатні докази отриманих у 2019 році доходів для вирішення питання про його звільнення від сплати судового збору.

За правилами визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків позовної заяви у спосіб зазначення у позовній заяві ціни позову та надання до суду:

документу, який підтверджує сплату судового збору у сумі 10510,00 грн. (реквізити для сплати судового збору: УК у м. Вінниці/отг м. Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.);

достатніх доказів сум отриманих позивачем у 2019 році доходів (зокрема у виді довідки органів Державної податкової служби України, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, тощо).

Керуючись ст. 160, 161, 169, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчити дії, стягнення моральної шкоди, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 5-ти денний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Копію ухвали направити на адресу позивача.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович