Справа № 480/4034/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2020 р. Справа № 480/4034/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
представника позивача - Гребіник В.В.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Литовченко Л.І.,
третьої особи - Зайцевої В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 , треті особа: ОСОБА_2 , Кияницька сільська рада, про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , в якій просить зобов`язати відповідача знести самочинне будівництво, а саме добудову до квартири АДРЕСА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що 29.12.2014р. на адресу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області надійшло звернення гр. ОСОБА_2 за вх. № 7/18-ЗГ-78 щодо перевірки законності будівництва за адресою АДРЕСА_2 . З метою встановлення фактичних обставин справи та всебічного розгляду даного звернення на підставі направлення від 02.02.2015р. № 94 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області проведено позапланову перевірку, під час якої встановлено, що ОСОБА_1 виконано будівельні роботи з будівництва добудови до кв. АДРЕСА_1 без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт та проектної документації, розробленої і затвердженої у встановленому законодавством порядку, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 34, ч.1 ст.36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та ч.3 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». Вимогами припису від 14.02.2015 № 94, виданого гр. ОСОБА_1 , було передбачено: усунути порушення вимог містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом приведення зазначених порушень у відповідність до чинного законодавства з терміном виконання до 01.05.2015. В подальшому, 26.05.2015р. перевіркою виконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 94 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що замовник будівництва не виконав вимоги припису в частині приведення у відповідність до вимог чинного законодавства самочинно побудованої добудови, чим порушив абз. 3 п.14 Порядку № 553, а саме: суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Таким чином, відповідачем розпочато будівельні роботи з будівництва прибудови до квартири без документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, без отримання вихідних даних (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва), без розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт. З вищевикладеного вбачається, що Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області вжито вичерпних заходів у межах наданих повноважень, що підтверджується матеріалами позапланових перевірок від 14.02.2015 та 26.05.2015, проте гр. ОСОБА_1 не реагує на приписи Управління та продовжує здійснювати дії, спрямовані на порушення містобудівного законодавства, а тому самочинне будівництво має бути знесено відповідачем.
Ухвалою від 11.05.2019 р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
15.11.2019р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.51-52), в якому проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що жодного доказу щодо завдання проведеною ним добудовою до квартири у багатоквартирному житловому будинку шкоди третім особам Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області не надано. Більш того, добудова направлена на поліпшення житлових умов його сім`ї, оскільки в квартирі мешкають три покоління. Одноповерховий багатоквартирний жилий будинок побудований так, що кожен власник квартири має окремий вихід на вулицю, прибудова побудована на місці раніше існуючої прибудови та архітектурно кожна квартира автономна. Крім того, якщо можна провести відповідну перебудову самочинного будівництва, суд може постановити рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести таку перебудову. Також відповідач зазначає, що наразі триває процес об`єднання власників багатоквартирних жилих будинків в селі Кияниця в ОСББ для поліпшення обслуговування та керування багатоквартирними будинками села Кияниці, однак даний процес потребує певного часу для проведення процедурних питань (роз`яснення та розшуку власників квартир) для об`єднання в ОСББ.
Ухвалою від 14.01.2020р. підготовче провадження у справі закрито та справа призначена до судового розгляду.
12.02.2020р. до участі у справі в якості третьої особи було залучено Кияницьку сільську раду Сумського району Сумської області як власника земельної ділянки, на якій розташовано самочинно збудоване нерухоме майно.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.
Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що він звертався до сільської ради для виділення земельної ділянки для добудови до квартири, проте йому було відмовлено, оскільки передача у власність частини земельної ділянки (прибудинкової території), на якій розміщений багатоквартирний житловий будинок, законодавством не передбачена. Водночас, факту порушення прав третіх осіб зведенням такої добудови не доведено.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просила позов задовольнити, пояснивши, що за її зверненням щодо порушення ОСОБА_1 норм діючого будівельного законодавства від 25.12.2014р. Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області проведено позапланову перевірку, за наслідками якої встановлено факт самочинного зведення відповідачем добудови до квартири АДРЕСА_1 . Вказане самочинне будівництво порушує її права як власника сусідньої квартири, оскільки відстані між добудовами та квартирою є близькими.
Представник третьої особи - Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.126), в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, письмових пояснень по суті спору не надсилав.
Вислухавши осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
29.12.2014р. на адресу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області надійшло звернення гр. ОСОБА_2 за вх. № 7/18-ЗГ-78 щодо перевірки законності будівництва за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.10).
З метою встановлення фактичних обставин справи та всебічного розгляду даного звернення на підставі направлення від 02.02.2015р. № 94 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області проведено позапланову перевірку, під час якої встановлено, що ОСОБА_1 виконано будівельні роботи з будівництва добудови до кв. АДРЕСА_1 без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт та проектної документації розробленої і затвердженої у встановленому законодавством порядку, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 34, ч.1 ст.36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та ч.3 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність (а.с.12-16).
Вимогами припису від 14.02.2015 № 94, виданого гр. ОСОБА_1 , було передбачено: усунути порушення вимог містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом приведення зазначених порушень у відповідність до чинного законодавства з терміном виконання до 01.05.2015 (а.с.23).
26.05.2015р. перевіркою виконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 94 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що замовник будівництва не виконав вимоги припису в частині приведення у відповідність до вимог чинного законодавства самочинно побудованої добудови, чим порушив абз. 3 п.14 Порядку № 553, а саме: суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно- будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
За результатами позапланової перевірки 26.05.2015р. посадовою особою Управління складено акт перевірки № 287, протокол про адміністративне правопорушення № 287 та видано припис №287 про усунення порушення з терміном виконання до 15.03.2016 та притягнуто замовника будівництва гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у сумі 5100 грн., який сплачено в повному обсязі (а.с.29-30,34-35,39-40).
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідачем здійснено самочинне будівництво, а також з того, що відповідачем не оскаржувались вимоги приписів від 14.02.2015 № 94 та від 2.05.2015р. №287 та не вживалися заходи з метою усунення зазначених у приписах порушень.
Так, відповідно до частин 1, 4, 7 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.
За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі:
- істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб;
- істотного порушення будівельних норм і правил.
У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.
У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.
В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.
Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).
В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі №822/2149/18 від 29 січня 2020 року.
Як встановлено судом, житловий будинок АДРЕСА_3 є одноповерховим, складається з 6 житлових квартир. Прибудинкова територія знаходиться у власності територіальної громади селищної ради с. Кияниця
Громадянином ОСОБА_1 самочинно (а.с.20,58) без декларації про початок виконання будівельних робіт та проектної документації, розробленої і затвердженої у встановленому законодавством порядку, у 2014 року виконані будівельні роботи по будівництву добудови до квартири АДРЕСА_1 , чим порушено пункт 2 частини 1 статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, у якому визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності, та абзац 2 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», а саме: будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (3038-17).
Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі з фотофіксації об`єкту будівництва та технічного паспорту, відповідачем здійснено реконструкцію квартири АДРЕСА_1 шляхом влаштування добудови до квартири, внаслідок чого був збільшений коридор на 6,5кв.м., кухня на 8,9кв.м. Під час влаштування добудови до кухні здійснено втручання в несучу конструкцію стіни, шляхом демонтажу віконного блоку з частиною стіни будинку, влаштовано проріз, який поєднує приміщення існуючої кухні та приміщення добудови.
Добудова зведена на земельній ділянці, яка знаходиться у власності територіальної громади селищної ради с. Кияниця.
Отже, судом встановлена відсутність у відповідача права на земельну ділянку, на якій він фактично здійснив будівництво добудови до квартири у багатоквартирному одноповерховому будинку.
При цьому, в матеріалах справи міститься копія листа Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.55), наданого у відповідь на заяву ОСОБА_1 (а.с.33), згідно з яким «у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування об`єднанню власників, а не окремим громадянам, які проживають у цьому будинку і є власниками окремих квартир. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації як єдина земельна ділянка. Ураховуючи наведене, квартира не може розглядатися як окреме домоволодіння, а є тільки його частиною, оскільки будинок один, адреса домоволодіння і квартир у цьому домоволодінні одна - АДРЕСА_4 Леніна № АДРЕСА_3 . Отже, земельна ділянка має бути єдиною для обслуговування житлового будинку, незалежно від кількості квартир у ньому, та належати співвласникам цього будинку (власникам квартир) на праві спільної часткової (сумісної) власності. Передача у власність частини земельної ділянки (прибудинкової території), на якій розміщений багатоквартирний житловий будинок, законодавством не передбачена».
Крім того, згідно з листом Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області (а.с.54) «питання погодження розроблення землевпорядної технічної документації на земельну ділянку гр. ОСОБА_1 , буде винесено на розгляд чергової сесії сільської ради».
Проте, до суду не подано доказів передачі земельної ділянки, на якій розташовано самочинно збудоване нерухоме майно, у власність або у користування об`єднанню власників квартир багатоквартирного житлового будинку, де мешкає відповідач, як не надано і доказів погодження сільською радою на сесії питання щодо розроблення землевпорядної технічної документації на відповідну земельну ділянку.
При перевірці виконання вимог припису №94 від 14.02.1995р., яким вимагалося усунути порушення у відповідності до вимог чинного законодавства до 01.05.2015р., а у разі неможливості виконати вимоги по усуненню порушення знести самочинний об`єкт будівництва, 26.05.2015р. посадовими особами відділу ДАБК складено акт перевірки № 287, в якому зафіксовано, що відповідач не надав жодних документів, які б підтвердили б його виконання, також в Єдиному державному реєстрі дозвільних документів відсутня інформація щодо реєстрації будь-яких документів дозвільно-декларативного характеру на виконання вищевказаних робіт, за що відповідача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 здійснив будівельні роботи без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт та проектної документації, розробленої і затвердженої у встановленому законом порядку, на земельній ділянці, що знаходиться у власності територіальної громади селищної ради без відповідного погодження.
Це означає, що у спірних правовідносинах має місце той вид самочинного будівництва, для якого Цивільний кодекс України не встановлює правила, що знесенню передує рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Тобто, вимоги частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин не відносяться.
За змістом ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пред`явленню позову органом державного архітектурно-будівельного контролю передують такі дії: виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; визначення такого об`єкта як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою; внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.
Відтак, реалізуючи повноваження належно, добросовісно та з метою, для якої вони надані, орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі настання умов, передбачених статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», має обов`язок звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Звернення до суду з позовом в цьому випадку є способом здійснення владних повноважень, а не способом захисту суб`єктивних прав органу державного архітектурно-будівельного контролю.
У разі невиконання органом держаного архітектурного-будівельного контролю його повноваження, передбаченого законом, особа, яка вважає, що така бездіяльність порушує її права або законні інтереси, має право звернутися з відповідним позовом до суду.
Водночас, для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, без належно затвердженої проектної документації та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення протягом встановлено строку.
При цьому, суд не погоджується із посиланнями відповідача на те, що вказаним самочинним будівництвом не порушуються права третіх осіб.
Зокрема, у даній справі третьою особою виступає ОСОБА_2 , яка є власником сусідньої з позивачем квартири та за заявою якої ініційовано позапланову перевірку ОСОБА_1 через здійснення ним самочинного будівництва, за наслідками проведення якої встановлено порушення вимог містобудівного законодавства.
Доводи відповідача стосовно того, що він звертався до Кияницької сільської ради для виділення земельної ділянки для добудови до квартири, проте йому було відмовлено, оскільки передача у власність частини земельної ділянки (прибудинкової території), на якій розміщений багатоквартирний житловий будинок, законодавством не передбачена, суд також вважає необґрунтованими, адже позивачу приписами надавався час для усунення допущених ним порушень, проте приписи ним не були виконані та не оскаржувались.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
З огляду на те, що суб`єкт владних повноважень не поніс витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні витрати не підлягають розподілу та стягненню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 , треті особа: ОСОБА_2 , Кияницька сільська рада, про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) знести самочинне будівництво, а саме добудову до квартири АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 22 червня 2020 року

Суддя О.О. Осіпова