Справа № 420/4560/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4560/20
УХВАЛА
18 червня 2020 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Стефанова С.О.,
секретаря судового засідання Мельника Ю.В.,
представника позивача Портного М.І. (на підставі ордеру),
представників відповідача Войтенко М.І., Шевчук А.М. (за довіреностями),
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про витребування доказів та зупинення провадження по справі до отримання витребуваних судом доказів по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов ВП №46044277 від 15.01.2015 року та ВП №46098665 від 20.01.2015 року, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 28 травня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову прийняту Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (нині Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №46044277 від 15.01.2015 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову прийняту Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (нині Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №46098665 від 20.01.2015 року.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року: заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено; визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду по справі №420/4560/20; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України; перше судове засідання по справі призначено на 11 червня 2020 року.
- матеріалів виконавчих проваджень ВП №46044277 та ВП №46098665;
- постанов Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (нині Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №46044277 від 15.01.2015 року та ВП №46098665 від 20.01.2015 року, а також докази направлення та вручення постанов ВП №46044277 від 15.01.2015 року та ВП №46098665 від 20.01.2015 року ОСОБА_1 .
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року, враховуючи не надання доказів витребуваних ухвалою суду від 02 червня 2020 року, судом зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов ВП №46044277 від 15.01.2015 року та ВП №46098665 від 20.01.2015 року до 18 червня 2020 року.
Представники відповідача залишили вирішення питання щодо витребування доказів на розсуд суду.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про витребування доказів та вислухавши думку представників відповідача, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Відповідно до ч.4 ст.77 КАС України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно ч.6, 7, 8 ст.80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Гарантії Статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є вчинення операцій із доказами на процесуальному рівні. Прийнятність доказів або спосіб їх оцінки за обставинами справи, у першу чергу питання національних судів, чиїм завданням є оцінка доказів у процесі слухання справи (Garcнa Ruiz v. Spain (Гарсіа Руїз проти Іспанії) [ВП], § 28; Farange S.A. v. France (Фаранж проти Франції) (dйc.)).
Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду.
Згідно з ч.7, 8 ст.80 КАС особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.
Стаття 147 КАС України передбачає, що у разі неподання без поважних причин письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, або неповідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.
Право на змагальні провадження повинно надаватись у задовільних умовах: сторона у справі повинна мати можливість ознайомитись із доказами у суді, і коментувати їх існування, зміст та достовірність у належній формі у встановлений час («Krim Бш та інші проти Чеської республіки», § 42; «Іммебль Груп Коссер проти Франції», § 26), за необхідності, отримати відкладення справи («Івон проти Франції», § 39).
Довіра сторін суду заснована на знанні того, що у них була можливість висловити погляди щодо кожного документа у справі (у тому числі документи, що суд отримав за своїм клопотанням: («К. С. проти Фінляндії», § 22, «Нідерьост-Хубер проти Швейцарії», §29; «Пеллеґріні проти Італії», § 45).
Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях («Фелдбрюгге проти Нідерландів», § 44).
Зміст забезпечення «справедливого балансу» між сторонами: рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента: («Домбо Бегеер ОСОБА_2 В. проти Нідерландів», § 33).
Кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом («Кресс проти Франції», «Ф.С.Б. проти Італії», «Т. проти Італії» та «Кайя проти Австрії»).
Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», п. 63).
З огляду на необхідність дотримання судом вказаних процесуальних гарантій, враховуючи те, що дана адміністративна справа відноситься до категорії термінових справ, відповідно до ст.287 КАС України, якою передбачено вирішення судом справи протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, а також з метою забезпечення принципу рівності сторін по справі та забезпечення справедливого балансу, суд доходить до висновку про необхідність зупинення провадження по даній справі до отримання витребуваних судом доказів.
Статтею 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі:
об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Положення цієї норми передбачає обов`язок суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи.
При цьому, ця норма також передбачає умову - коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, враховуючи наявність в матеріалах справи витягу з акту знищених виконавчих проваджень, а також відсутність інформації в базі даних АСВП щодо виконавчих проваджень ВП №46044277 та ВП №46098665 та зазначення позивачем про неповідомлення його про розгляду будь-якої судової справи за його участю, на думку суду, витребування письмових доказів, а саме належним чином засвідченої копії заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 05 червня 2014 року по справі №521/4169/14-ц (суддя Плавич І.В., провадження №2/521/4164/14) з відміткою про набрання рішенням суду законної сили становить об`єктивну неможливість розгляду справи без отримання цих доказів.
Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.
На другій стадії процесу правозастосування при виборі та аналізі норми права, яка має бути застосована до конкретного випадку, іноді виявляється відсутність такої норми. Тобто, виникає ситуація, в якій конкретне рішення спірного питання повністю або в якійсь частині законом не передбачено є прогалина в законодавстві.
Способи ж подолання прогалин це ті правові інструменти, які дозволяють в процесі правозастосування миттєво вирішити казус, що перебуває у сфері правового регулювання, якщо нормами права його безпосередньо не передбачено. Правозастосувач долає прогалину. Тому суду надається право вирішувати такого роду справи за допомогою аналогії закону.
Вказане знайшло своє відображення у ч.6 ст.7 КАС України, яка визначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Отже, застосовуючи аналогію закону, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі №420/4560/20 до отримання витребуваних доказів на підставі ч.1 ст.236 КАС України з метою дотримання конвенційних принципів щодо забезпечення справедливого балансу і рівності сторін.
Керуючись ст.ст.2, 6-9, 80, 147, 236, 256, 287, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ
Клопотання представника позивача про витребування доказів та зупинення провадження по справі до отримання витребуваних судом доказів - задовольнити.
Зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов ВП №46044277 від 15.01.2015 року та ВП №46098665 від 20.01.2015 року до отримання з Малиновського районного суду міста Одеси належним чином засвідченої копії заочного рішення від 05 червня 2014 року по справі №521/4169/14-ц (провадження №2/521/4164/14).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 22 червня 2020 року.

Суддя С.О. Стефанов