Справа № 489/6658/19
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 489/6658/19 провадження №2-а/489/66/20
РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Гришаєва Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1783856 від 23.11.2019.

В позові вказав, що 23.11.2019 близько 19 год. 00 хв., рухався по вул. Космонавтів в м. Миколаєві на автомобілі Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_1 . Проїхавши перехрестя вул. Нагірної та вул. Космонавтів був зупинений інспектором поліції, який пояснив причину зупинки порушенням пп. «ґ» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі Правила дорожнього руху), після чого виніс постанову про порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП і наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Із вказаною постановою позивач незгоден та вважає її такою, що підлягає скасуванню. Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначає, що постанова винесена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, внаслідок чого доказ на підставі якого було винесено постанову є недопустимим. Крім того під час винесення постанови інспектором не були враховані його пояснення. Також вказує, що у справі про адміністративне правопорушення не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він виїжджав на перехрестя на дозволяючий рух сигнал світлофору, а якщо припустити, що під час його проїзду сигнал світлофору змінився на жовтий, він не міг зупинитись на пішохідному переході та вимушений був виконати вимогу п. 8.11 Правил дорожнього руху, оскільки рухався зі швидкістю 65 км/год.

Крім зазначених вимог позивач просив суд поновити строк на оскарження постанови у зв`язку із тим, що він звертався 03.12.2019 з відповідною скаргою за вх. № П-1368 від 03.12.2019 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області та 07.12.2019 отримав лист за вих. № П-1368/41/16/02-2019 від 06.12.2019 про результати розгляду скарги, яким у задоволенні скарги йому відмовлено, а оскаржувану постанову залишено без змін.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.12.2019, з урахуванням вимог ст. 286 КАС України, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 10.04.2020, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

У судове засідання, призначене на 19.06.2020 13:10 годину, сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявою від 06.04.2020, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві та розглянути адміністративну справу без її участі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказала, що 23.11.2019 під час патрулювання інспекторами Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції було виявлено транспортний засіб Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_1 , який проїхав перехрестя вул. Космонавтів та вул. Нагірної в м. Миколаєві на забороняючий рух (жовтий) сигнал світлофору. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача, а саме винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1783856 від 23.11.2019, вбачається, що 23.11.2019 о 19 год. 25 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Santa Fe, номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Космонавтів та вул. Нагірної в м. Миколаєві, на забороняючий (жовтий) сигнал світлофору, чим порушив п. «ґ» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 8.10 Правил дорожнього руху, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 8.11 Правил дорожнього руху водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху передбачено, що перехрестя - це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до пп. «в» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

У відповідності до пп. «ґ» п. 8.7.3 жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Посилання позивача на те, що відповідачем не надано доказів порушення Правил дорожнього руху, оскільки вказане спростовується відомостями з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1783856 від 23.11.2019 в сукупності з дослідженим відео з реєстратора патрульного автомобіля.

Так, на відеозаписі «video_2020-02-07_09-59-11» зафіксовано проїзд позивачем світлофорного об`єкта на забороняючий сигнал світлофору. Відеозапис повністю фіксує обставини вчинення правопорушення з моменту порушення позивачем Правил дорожнього руху до його зупинки.

При цьому суд не бере до уваги те, що позивач проїхав перехрестя з урахуванням вимог п. 8.11 Правил дорожнього руху, оскільки за достатній для зупинки час на світлофорному об`єкті загорівся зелений миготливий сигнал світлофору, який інформував позивача про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, що при допустимій швидкості руху давало можливості позивачу здійснити зупинку перед світлофорним об`єктом. Проте, як сам зазначає позивач він рухався з перевищенням дозволеної у місті швидкістю руху, а саме 65 км/год, що в сукупності з вищевказаним доводить те, що позивач не обрав безпечну швидкість руху для того, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофору.

Посилання позивача на те, що відеозапис є недопустимим доказом внаслідок того, що у постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, суд не бере до уваги у зв`язку із наступним.

Частиною 2 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Наведене дає підстави для висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване саме в автоматичному режимі.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі 536/583/17.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наявність у справі доказів, які підтверджують порушення позивачем пп. «ґ» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, за порушення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову, що відповідає положенням п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Щодо поновлення строку звернення до суду таке клопотання позивача підлягає задоволенню на підставі статі 121 КАС України, оскільки звернення позивача до суду здійснено 17.12.2019 після отримання 07.12.2019 відповіді на його скаргу від Управління патрульної поліції, в задоволенні якої відмовлено та роз`яснено право на оскарження постанови до суду.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Гришаєва Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Відомості про учасників судового розгляду:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Гришаєв Олександр Олександрович, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

відповідач Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повний текст судового рішення складено 19.06.2020.

Суддя І.В. Коваленко