Справа № 440/827/20
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/827/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

представника позивача Веснянка О.О.,

представника відповідача Гриценко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-ЕНЕРГО" до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "ТЕРМІНАЛ-УКРХАРЧОЗБУТСИРОВИНА", Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-АВТО" про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-ЕНЕРГО" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області , Державної податкової служби України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "ТЕРМІНАЛ-УКРХАРЧОЗБУТСИРОВИНА", Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-АВТО" про визнання протиправними та скасування рішень від 30.10.2019 №№ 1318668/42684136, 1318669/42684136, зобов`язання зареєструвати у Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 03.10.2019 та № 1 від 04.10.2019, складені та подані ТОВ "РОСТГРУП-ЕНЕРГО".

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невідповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства. За твердженням позивача, після зупинення реєстрації податкових накладних позивачем на вимогу фіскального органу були надані усі належні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Проте, відповідні документи не були взяті відповідачем до уваги, у зв`язку з чим прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 1 від 03.10.2019 та № 1 від 04.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того зазначав, що аналіз квитанцій податкового органу від 25.10.2019 року вказує на те, що контролюючий орган дійшов висновку про відповідність податкових накладних від 03.10.2019 року № 1 та від 04.10.2019 року № 1 критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Вважає, що наведене формулювання є порушенням принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а також вимог пункту 13 Порядку № 117, оскільки в квитанціях не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Також вказував на те, що Критерії ризиковості платника податку, які викладені в листі ДФС України від 07.08.2019 року №1962/99-99-29-01-01, введені в дію та погоджені Міністерством фінансів України згідно з листом від 06.08.2019 року № 26010-06-5/20111, не є нормативно - правовим актом у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України і не може бути підставою для прийняття спірних рішень.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 440/827/20. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Від відповідачів надійшли відзиви на позовну заяву, у яких представник відповідачів просить відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю, посилаючись на правомірність спірних рішень. Спірні рішення прийняті у зв`язку з тим, що платником виписані податкові накладні на реалізацію етанолу як складника бензину, який підприємство не закуповує, не імпортує та не виробляє. На підприємстві відсутня достатня кількість працюючих, відсутні виробничі потужності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року замінено відповідача Головне управління ДФС у Полтавській області на належного Головне управління ДПС у Полтавській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління ДПС у Полтавській області заперечував проти задоволення позовних вимог.

Треті особи та Державна податкова служба України явку уповноважених представників не забезпечили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-ЕНЕРГО", , зареєстровано юридичною особою та є платником податку на додану вартість /том 1, а.с.139, 155/.

04 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-ЕНЕРГО" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "ТЕРМІНАЛ-УКРХАРЧОЗБУДСИРОВИНА" (покупець) укладений договір поставки № 04/03/19, за умовами якого продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити у власність покупця етанол як складник бензину, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти товар та оплатити його вартість /том 1, 46-49/.

У відповідності до умов додаткової угоди № 1 від 02.09.2019 року до Договору загальна кількість товару складає 2300 т+-10%.

Загальна вартість договору складає 46000092,00 грн. з ПДВ +-10% (пункт 2.3 Договору).

Сплата по договору здійснюється покупцем на умовах 100% передплати згідно виставленого рахунку - фактури (пункт 3.1. Договору).

Сторони домовилися, що поставка товару на адресу покупця має розпочатися з 1 (першого) кварталу 2020 року (пункт 5.1.1 Договору з урахуванням додаткової угоди № 1 від 02.09.2019 року).

Строк дії Договору - до 31.12.2020 року (додаткова угода № 1 від 02.09.2019 року до Договору).

На виконання умов договору поставки № 04/03/19 від 04.03.2019 року та додаткової угоди до нього, покупець Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "ТЕРМІНАЛ-УКРХАРЧОЗБУДСИРОВИНА" сплатив на користь позивача 1500 000,00 грн. в якості попередньої оплати за етанол згідно рахунку 1 від 04.03.2019 року. /том 1, а.с. 50-52/

За настанням першої події - оплати товару позивачем відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 ПКУ була складена та направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна №1 від 03.10.2019 року /том 1, а.с.31/.

Також, 04.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-ЕНЕРГО" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-АВТО" (покупець) укладений договір поставки № 04/10/19 від 04.10.2019 року, за умовами якого продавець зобов`язується поставити у власність покупця етанол як складник бензину, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару /том. 1, а.с. 68,69/.

Згідно пункту 2.1 Договору загальна вартість товару за 1 (одну) тонну складає 20000,04 грн. з ПДВ.

Загальна кількість товару складає 50 т +-10% (пункт 2.2 Договору).

Загальна вартість Договору складає 1000002,00 грн. з ПДВ +-10% (пункт 2.3 Договору).

Сплата по договору здійснюється покупцем на умовах 100% передплати згідно виставленого рахунку - фактури (пункт 3.1. Договору).

Сторони домовилися, що поставка товару на адресу покупця має розпочатися з 1 (першого) кварталу 2020 року (пункт 5.1. Договору).

Строк дії Договору до 31.12.2020 року (пункт 8.1 Договору).

На виконання умов договору поставки № 04/10/19 від 04.10.2019 року покупець Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-АВТО"" сплатив на користь позивача 300 000,00 грн. в якості попередньої оплати за етанол.

За настанням першої події - оплати товару позивачем відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 ПКУ була складена та направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна №1 від 04.10.2019 року /том 1, а.с. 53/.

Однак після направлення для реєстрації податкових накладних №1 від 03.10.2019 року, № 1 від 04.10.2019 року автоматизованою системою ДПС України було направлено платнику квитанції, в яких зазначено, що відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідають вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, що достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН/том 1, а.с. 32, 54/.

На виконання зазначених вимог позивачем через автоматизовану систему на адресу відповідача направлені пояснення та наступні документи: - банківські виписки № 9562 від 03.10.2019 року, № 2392 від 04.10.2019 року; договір генерального підряду № 05/04/19 від 05.04.2019 року; - договір оренди обладнання № 01/02/19 від 01.02.2019 року; договір підряду № 08/04/19 від 08.04.2019 року; - договір підряду № 2-19 від 02.02.2019 року; - договір поставки від 04.03.2019 року; - договір оренди офісу № 11/12/18 -ОР від 11.12.2018 року та повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відповідним ПН/РК /том 1, а.с. 34-41, 56-63/.

Комісія Головного управління ДПС України у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, зробивши висновок про ненадання платником необхідних копій договорів, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, прийняла рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.10.2019 року № 1318668/42684136 та № 1318669/42684136 / том 1, а.с. 42,43, 64,65/.

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення, (надалі - ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

В даному разі у спірних правовідносинах квитанції щодо зупинення реєстрації податкових накладних, містили інформацію про те, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податків.

Відповідно до запропонованого позивачем складені та направлені відповідачу через автоматизовану систему повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій, пояснення, а також первинна документація на підтвердження реальності господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "ТЕРМІНАЛ-УКРХАРЧОЗБУТСИРОВИНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-АВТО".

Однак відповідачем 1 вказані документи та пояснення до уваги взяті не були, з посиланням у рішеннях на ненадання платником податку документів.

З огляду на викладене, Комісією Головного управління ДПС у Полтавській області було прийняті оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" встановлено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства", або "ненадання платником податку копій документів"; або "ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено".

Необхідно зазначити, що квитанції про зупинення реєстрації відповідних податкових накладних, не містили чіткої вказівки на те, яку первинну документацію позивач повинен подати для здійснення їх реєстрації в ЄРПН. У зв`язку з цим, позивач, на власний розсуд подав документи контролюючому органу для підтвердження реальності господарських операцій.

З огляду на те, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не містили чіткої вказівки на те, які документи повинні бути надані позивачем для здійснення реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН, позивач був позбавлений можливості зрозуміти, які саме документи він повинен надати відповідачеві.

Дослідивши зміст оскаржуваних рішень, суд встановив, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних від 03.10.2019 року, та від 04.10.2019 року стало ненадання позивачем копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків; щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Дослідивши відповідні аргументи відповідачів, суд зазначає, що копії договорів поставки позивачем до контролюючого органу було надано, що не спростовано відповідачами, а також надані банківські виписки.

На підтвердження факту придбання товару, яке в подальшому планується поставити Товариству з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "ТЕРМІНАЛ-УКРХАРЧОЗБУТСИРОВИНА" та Товариству з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-АВТО", позивачем було надано копію договору № 10/10/19 від 10.10.2019 року про виготовлення продукції з давальницької сировини, укладеного позивачем з Державним підприємством "Жовтневий спиртовий завод". На підтвердження відновлення та реконструкції Державного підприємства "Жовтневий спиртовий завод" позивачем надані суду договір генерального підряду № 05/04/19 від 05.04.2019 року; - договір оренди обладнання № 01/02/19 від 01.02.2019 року; договір підряду № 08/04/19 від 08.04.2019 року; - договір підряду № 2-19 від 02.02.2019 року; - договір поставки від 04.03.2019 року та первинні документи до них /том 1, а.с. 72-138/.

З огляду на викладене, позивачем були надані первинні документи щодо отримання коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "ТЕРМІНАЛ-УКРХАРЧОЗБУТСИРОВИНА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-АВТО" як попередньої оплати за товар.

Крім того, сам відповідач 29.05.2020 року прийняв рішення про невідповідність платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-ЕНЕРГО" критеріям ризиковості платника податку № 35926 з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій документів від 25.05.2020 року.

Отже, на думку суду, оскаржувані рішення не є обґрунтованими та не відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що встановлені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про належне проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, відповідач Головне управління ДПС у Полтавській області не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №1 від 03.10.2019 року, № 1 від 04.10.2019 року.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень щодо відмови в реєстрації податкових накладних від 30.10.2019 року № 1318668/42684136, № 1318669/42684136 підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних контролюючим органом обрано лише відповідність такої накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, а обґрунтованість даної підстави не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 03.10.2019 року, № 1 від 04.10.2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 КАС України, частинами першою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Відповідно до статті 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Приписи частини 9 статті 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Так, пунктами 1,2,4 частини 9 статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04, п. 269).

В підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги № 2701/2020 від 27 січня 2020 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням "ПРАВО-ЛЕКС" /а.с. 26/, рахунок на оплату № 3 від 07.02.2020 року, платіжне доручення № 222 від 10.02.2020 року, акт надання послуг від 10 лютого 2020 року /а.с. 29/, на загальну суму 7724,80 грн.

Зважаючи на вищевикладене, та беручи до уваги розмір витрат на оплату адвоката та його співмірність зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на їх виконання (надання), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також співмірністю з ціною позову, суд вважає за необхідне стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-ЕНЕРГО" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7724, 80 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-ЕНЕРГО" (вул. Київська, 76, м. Кременчук, Полтавська область, 39631; ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014; ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ; ), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство "ТЕРМІНАЛ-УКРХАРЧОЗБУТСИРОВИНА" (вул. Велика Морська, 63, м. Миколаїв, 54001; ), Товариство з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-АВТО" (вул. Київська, 76, м. Ктеменчук, Полтавська область, 39631; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС України у Полтавській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.10.2019 року № 1318668/42684136, № 1318669/42684136.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 03.10.2019 року № 1, від 04.10.2019 року № 1, складені Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-ЕНЕРГО".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОСТГРУП-ЕНЕРГО" (вул. Київська, 76, м. Кременчук, Полтавська область, 39631; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7724, 80 грн. (сім тисяч сімсот двадцять чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 22.06.2020 року.

Головуючий суддя А.Б. Головко