Справа № 320/3119/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року № 320/3119/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Щавінського В.Р., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», про відкриття виконавчого провадження №61571831 від 17.03.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позов мотивовано протиправністю винесення спірної постанови з огляду на відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження не за місцем проживання, перебування, позивача або знаходження його майна, з порушенням правил територіальної діяльності.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі. Зазначив, що приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. жодним чином не порушено норми закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст. 24 зазначеного Закону. На думку відповідача, підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2020 у ВП №61571831 відсутні, оскільки дії приватного виконавця вчинялись відповідно до нормам чинного законодавства.

Позивач у судове засідання призначене на 11.06.2020 не прибула, про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомила, до суду подала 10.06.2020 додаткові пояснення, в яких, зокрема, клопотала про розгляд справи без її участі.

У судове засідання призначене на 11.06.2020 відповідач не прибула, про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомила,про причину неявки суд не повідомила.

Протокольною ухвалою суду від 11.06.2020 керуючись ст.ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників, приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження №61571831 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича №3746 від 14.03.2020 щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 8368,10 грн.

Вважаючи протиправною постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Основним законом, що регламентує порядок примусового виконання рішень, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (з наступними змінами і доповненнями, далі по тексту Закон №1404-VIII).

За приписами ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі по тексту Закон №1403-VIII), виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя (ч.1).

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ (ч. 2).

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (ч. 6).

Аналіз наведених положень Законів №1403-VIII та №1404-VIII дає підстави для висновку, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку приватний виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у своїй постанові від 08.04.2020 у справі № 804/6996/17.

Як встановлено судом, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 є: АДРЕСА_1 , що убачається з наявної у матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №3215-, який виданий Ірпінським міським відділом Управління Державної міграційної служби України в Київській області.

Згідно даних Єдиного реєстру приватних виконавців України (https://erpv.minjust.gov.ua/), виконавчим округом приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни є місто Київ.

Відтак, місце проживання ОСОБА_1 не знаходиться на території виконавчого округу приватного виконавця Дорошкевич В.Л., відповідно, виконавчий документ, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів, прийнято відповідачем до виконання не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи.

При цьому, не зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. не надано жодних доказів на підтвердження наявності будь-якого майна у позивача (боржника) у місті Києві (в межах виконавчого округу відповідача), що давало б право відповідачу приймати до виконання виконавчий документ про стягнення коштів з ОСОБА_1 .

Крім того, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається наявність у позивача майна в межах виконавчого округу приватного виконавця Дорошкевич В.Л.

Таким чином, відповідачем порушено вимоги Законів №1403-VIII та №1404-VIII в частині встановлених правил територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки володіючи відомостями про зареєстроване місце проживання позивача (боржника), яке не відноситься до виконавчого округу приватного виконавця, відповідачем прийнято до виконання виконавчий документ з іншого виконавчого округо, про що винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо протиправності постанови приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження №61571831 від 17.03.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (квитанція від 01.04.2020 №38285). Відтак, враховуючи задоволення позову у повному обсязі на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок коштів приватного виконавця Дорошкевич В.Л.

Керуючись статтями 73 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №61571831 від 17.03.2020.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок коштів приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені для порядку оскарження рішення, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Щавінський В.Р.