Справа № 806/2950/15
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 806/2950/15

23 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О.

розглянувши у письмовому провадженні заяву Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Новоград-Волинський каменедробильний завод" до Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016 повернуто апеляційну скаргу Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області у зв`язку із несплатою судового збору.

13.05.2016 відповідач повторно подав апеляційну скаргу на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 до якої додав доказ сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Разом із апеляційною скаргою відповідач подав до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 пропущеного на його думку з поважних причин, а саме у зв`язку із відсутністю у кошторисі відповідача коштів для сплати судового збору.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху з огляду на пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 без поважних на те причин. Запропоновано відповідачу у 30-денний строку з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки апеляційної скарги та вказати інші причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 з відповідним обґрунтуванням та підтвердженням.

30.06.2016 на виконання вимог ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016, відповідач подав до суду заяву про усунення недоліків у якій вказав причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 та просив суд визнати такі причини поважними, прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Дана заява надійшла до суду 02.07.2016.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2016 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 у зв`язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016.

Постановою Верховного Суду від 12.06.2020 скасовано ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2016, а справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Скасовуючи ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2016 касаційний суд виходив з того, що 30.06.2016 відповідач на виконання ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2016 подав до апеляційного суду заяву про усунення недоліків у якій вказав причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015, однак апеляційний суд не врахував такої заяви відповідача та не надав правової оцінки зазначеним у такій заяві доводам відповідача щодо поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015.

Відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 №455/2017 ліквідовано Житомирський апеляційний адміністративний суд та утворено Сьомий апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку, Житомирську, Хмельницьку та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Вінниці.

Враховуючи наведене, після надходження даної справи з Верховного Суду для продовження розгляду апеляційний суд продовжив апеляційний розгляд даної справи зі стадії відкриття апеляційного провадження у справі. З огляду на скасування ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2016 апеляційний суд дослідив питання поважності причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 та дійшов наступних висновків.

В обґрунтування зазначеної заяви відповідач зазначає, що 15.01.2016 вчасно подав апеляційну скаргу на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015, однак ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016 вказану апеляційну скаргу повернуто відповідачу у зв`язку із несплатою судового збору. Зазначив, що на момент подання апеляційної скарги були відсутні кошти на сплату судового збору, відповідні асигнування надійшли у квітні 2016 року.

Розглянувши матеріали справи та доводи вказаного клопотання відповідача, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відповідності до ч.2 ст.186 КАС України (станом на час подання вказаної апеляційної скарги) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

За приписами ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач 05.01.2016 отримав копію постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015.

Апеляційну скаргу на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 відповідач подав 13.05.2016, тобто з пропуском строку, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Шевченко проти України від 26 квітня 2007 року та рішення у справі Трух проти України від 14 жовтня 2003 року).

У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України від 3 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі Рисовський проти України (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу належного урядування, який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Також Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Посилання відповідача на вжиття ним заходів для апеляційного оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 та повернення його апеляційної скарги згідно ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2016 у зв`язку із несплатою судового збору, колегія суддів не розцінює як такі, що свідчать про наявність поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015, виходячи з наступного.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 Інші поточні платежі, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Верховний Суд в ухвалах від 13.05.2019 по справах №804/15952/15 та №810/1776/17, зазначив, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для поновлення строку оскарження.

Таким чином, у ситуації з державними органами, поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів, тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу належного урядування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Та обставина, що відповідач звертався з первинною апеляційною скаргою в межах строку, встановленого КАС України, не є підставою вважати пропуск строку поважним, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №804/2979/17 від 15 травня 2018 року, №822/276/17 від 07 червня 2018 року.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів не вбачає наявності поважних причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015, а тому у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17.11.2015 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.121, 295, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області строку на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України .

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.