Справа № 280/284/20
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
21 травня 2020 року Справа № 280/284/20 :

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Стрельнікової Н.В. за участю секретаря судового засідання Фесик А.В., розглянув у судовому засіданні (у письмовому провадженні) заяву представника позивача про стягнення з відповідача вартості наданої адвокатом правової допомоги у адміністративній справі
до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області
про визнання протиправною та скасування постанови, -
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.05.2020 у справі №280/284/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови, задоволено у повному обсязі.

12.05.2020 представником позивача до суду подано заяву (вх.№21675) про стягнення витрат на правничу допомогу, якою просить стягнути на користь позивача понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3530,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що розгляд даної справи здійснювався у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви також у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Представником відповідача подано відзив на заяву представника позивача (вх.№23100 від 19.05.2020), в якому просив відмовити у задоволені заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу. Зокрема зазначив, що заявлені витрати не можна вважати ані неминучими, ані обґрунтованими тому, що підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, ця справа не потребувала затрат значного часу. Та фактично до договору не надано детального розрахунку суми витрат на правничу допомогу, тому і розмір витрат на оплату послуг адвоката не можна вважати співмірними відповідно до вимог статті 134 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з адвокатом Луньовим Сергієм Миколайовичем договір про надання правової допомоги від 13.09.2019 №б/н копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 111-112).

За умовами пунктів 2.2.8 та 2.2.9 цього договору клієнт зобов`язаний відшкодувати Адвокату фактичні витати, необхідні для виконання договору; своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість отриманих послуг, фактичних витрат та додаткового гонорару за Договором.

Відповідно до п. 3.2 сума гонорару за надану правову допомогу становить 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі адвоката у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Згідно із п.3.6 факт надання правової допомоги підтверджується актом наданих послуг.

Так, представник позивача у поданій заяві стверджує, що витрати позивача у даній справі станом на 10.05.2020 згідно з остаточним розрахунком склали 3530,20 грн.

З остаточного розрахунку витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції щодо захисту прав та інтересів ФОП ОСОБА_1 в справі №280/284/20 станом на 10.05.2020 склали, складання процесуальних документів: позову, заяв та клопотань, адвокатських запитів:

-позовна заява (180 хвилин) 2305,20 грн.;

-відповідь на відзив (60 хвилин) 840,80 грн.;

-клопотання про розгляд справи з викликом сторін (30 хвилин) 384,20 грн.

Отже загальна сума витрат на правничу допомогу становить 3530,20 грн.

За фактом надання правової допомоги сторонами договору складені та підписані: додаткова угода до договору від 11.10.2019; акт №1 здачі прийняття наданих правової допомоги та юридичних послуг від 10.05.2020. Та надано квитанцію 0.0..1 від 10.05.2020 щодо сплати правової допомоги в розмірі 3530,20 грн.

Отже з матеріалів справи вбачається, що позовна заява, відповідь на відзив та заява про розгляд справи з викликом сторін підписані адвокатом Луньовим С.М., що є підтвердженням надання таких послуг саме адвокатом Луньовим С.М.

За таких обставин, розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню на користь позивача в сумі 3530,20 грн. ( за складання процесуальних документів: позовної заяви, відповіді на відзив, клопотання про розгляд справи з викликом сторін).

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 132, 139, 241, 244, 252, 255 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити повністю.

Ухвалити у справі додаткове судове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002, м.Запоріжжя, вул. Гоголя, 105 а, ) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у сумі 3530,20 грн. (три тисячі п`ятсот тридцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова