Справа № 824/121/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/121/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Губенко Ю.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Ватаманюка Ю.М., представників відповідача Цвентарної Н.Б. та Новіцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №46-ОС від 04 грудня 2019 року, яким її, ОСОБА_1 , було звільнено із займаної посади у зв`язку із вчиненням дисциплінарних поступків, які передбачають звільнення;

- зобов`язати начальника Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації поновити її, ОСОБА_1 , на роботі - спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації;

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 грудня 2019 року по час поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач працювала спеціалістом 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, однак відповідно до наказу №46-ОС від 04 грудня 2019 року її звільнено із займаної посади у зв`язку із вчиненням дисциплінарних проступків.

Позивач вказує, що відповідно до матеріалів дисциплінарної справи у її діях є низка обставин, які пом`якшують дисциплінарну відповідальність, проте такі безпідставно не були враховані дисциплінарною комісією та начальником Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, зокрема: усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; високі показники виконання службових завдань; добровільне відшкодування заподіяної шкоди. При цьому позивач посилається і на лист-звернення голови профспілкового комітету Ситник Н. начальнику управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 про те, що вона не згодна з рішенням дисциплінарної комісії у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є сумлінний і відповідальний працівник, з метою якісного виконання своїх посадових обов`язків неодноразово залишалась працювати понаднормово, пропрацювала в управлінні праці та соціального захисту населення близько тридцяти років, перенесла важке захворювання та продовжує лікування на даний час, має на утриманні малолітню дитину, є єдиною працюючою особою в сім`ї (чоловік отримує пенсію по інвалідності).

Крім цього, позивач вважає, що дисциплінарне стягнення застосовано із порушенням строку, встановленого частиною третьою статті 65 Закону України «Про державну службу».

Отже, позивач вважає звільнення із займаної посади безпідставним, необґрунтованим та таким, що прийняте із порушенням норм законодавства про державну службу.

Ухвалою суду від 30 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено; визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення до суду з даним позовом; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; встановлено строк для надання відзиву на позов.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позивача законно звільнено із займаної посади за перевищення службових повноважень, використання повноважень в інтересах інших осіб та прийняття необґрунтованого рішення, що спричинило шкоду. Зазначено, що частиною п`ятою статті 66 Закону України «Про державну службу» саме за вчинення таких дисциплінарних проступків передбачено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення державного службовця з посади. Відповідач вказує, що факт вчинення вказаних дисциплінарних проступків позивачем встановлений дисциплінарною комісією Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації в ході дисциплінарного провадження, розпочатого відповідно до наказу від 20 листопада 2019 року №33-ОД «Про проведення дисциплінарного провадження». Також зазначає, що дисциплінарною комісією встановлено ознаки адміністративного правопорушення, про що зазначено у протоколі дисциплінарної комісії №3 від 29 листопада 2019 року. На виконання положень частини четвертої статті 77 Закону України «Про державну службу» матеріали дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 були направлені до Хотинського ВП Кельменецького ГУНП в Чернівецькій області. У свою чергу, Хотинським ВП Кельменецького ГУНП в Чернівецькій області відкрито кримінальне провадження, правова кваліфікація правопорушення - частина перша статті 366 Кримінального кодексу України.

Стосовно доводів позивача про порушення строків притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідач зазначив, що про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного порушення начальнику Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації стало відомо 05 листопада 2019 року. До дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 притягнуто 04 грудня 2019 року. Таким чином, від дня коли керівник державної служби дізнався про вчинення дисциплінарного проступку до притягнення до дисциплінарної відповідальності минуло менше ніж 6 місяців. Неправомірно видані довідки, як зазначає і позивач, були видані нею 14 березня 2019 року та 08 квітня 2019 року і до дня притягнення її до дисциплінарної відповідальності минуло не повних 8 місяців, тобто менше року. Отже, строки, встановлені частиною третьої статті 65 Закону України «Про державну службу», не порушені.

Крім цього, відповідач вважає безпідставними доводи позивача про неврахування обставин, які пом`якшують дисциплінарну відповідальність, оскільки дисциплінарною комісією враховано стан здоров`я ОСОБА_1 та її чоловіка, наявність малолітньої дитини, усвідомлення та визнання своєї провини. Проте враховано також і те, що було вчинено декілька дисциплінарних проступків, за які частиною п`ятою статті 66 Закону України «Про державну службу» передбачається дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. При цьому дисциплінарні проступки вчинялися неодноразово протягом тривалого часу, що свідчить про систематичність протиправних дій. Тому дисциплінарною комісією винесено подання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.

З приводу обставин щодо бездоганної поведінки позивача відповідач вказав, що ОСОБА_1 за попередній період праці неодноразово притягалася до дисциплінарної відповідальності, зокрема, оголошувались догани у 2002 році, у 2010 році та у 2012 році.

Також відповідач звертає увагу на те, що лист голови профспілкового комітету Ситник Н. про те, що ОСОБА_1 є сумлінним і відповідальним працівником, який користується повагою колег, не може бути належним доказом. Ситник Н. з питань написання цього листа профспілковий комітет не скликала і думка, викладена у ньому, не відображає об`єктивну думку колективу. Про це свідчить колективне звернення, яке спростовує лист Ситник Н.

Відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначено, що в матеріалах дисциплінарної справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 притягувалась до дисциплінарної відповідальності за попередні роки. Вказує, що під час судового розгляду справи відповідачем надано до суду документи, які не розглядалися дисциплінарної комісією і не враховувалися при винесенні наказу про звільнення ОСОБА_1 , тому вони не можуть розглядатися судом при прийнятті рішення у справі.

Крім цього, позивач зазначає, що колективне звернення працівників Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, додане до відзиву на позовну заяву, не направлялось на розгляд дисциплінарної комісії і останньою не розглядалось.

Вважає, що при розгляді даної справи необхідно керуватись доказами, на підставі яких видавався оскаржуваний наказ про звільнення.

Відповідач подав до суду заперечення, в якому вказував, що дисциплінарна справа ОСОБА_1 у відповідності до вимог пункту 4 частини другої статті 73 Закону України «Про державну службу» містить інформацію щодо наявності чи відсутності у ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень.

Щодо доводів позивача про добровільне відшкодування позивачем заподіяної шкоди відповідач зазначив, що таке було здійснено позивачем вже після застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та після відкриття кримінального провадження щодо неї. До того ж, позивач не надала документів на підтвердження відшкодування шкоди.

Крім цього, відповідач звертає увагу на те, що лист голови профспілкового комітету Ситник Н. не має дати написання. В самому листі зазначено, що він написаний до протоколу №3 засідання дисциплінарної комісії від 29 листопада 2019 року. Однак протокол №3 від 29 листопада 2019 року підписаний Ситник Н. без зауважень. Отже, лист Ситник Н. , на думку відповідача, написаний після прийняття рішення дисциплінарною комісією. Відповідач вважає, що оскільки вказані документи були створені після прийняття рішення дисциплінарною комісією вони об`єктивно не могли розглядатися нею.

Ухвалою суду від 03 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі.

Ухвалою суду від 04 березня 2020 року виправлено в ухвалі Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, описку: змінено дату постановлення ухвали з « 03 березня 2020 року» на « 02 березня 2020 року».

Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі.

Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті дану справу.

У судовому засіданні при розгляді справи по суті позовних вимог позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у ньому та відповіді на відзив. Просили суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представники відповідача, вказуючи про законність оскаржуваного звільнення з посади, просили суд у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.

Заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на державній службі та займала посаду спеціаліста І категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації.

05 листопада 2019 року головним спеціалістом відділу прийняття рішень щодо надання всіх видів соціальної допомоги ОСОБА_4 подано начальнику Управління праці та соціального захисту населення Цвентарній Н.Б. доповідну з проханням перевірити правомірність прийняття ОСОБА_1 заяв для призначення різних видів допомог в кількості 8 справ.

Згідно з Актом за результатами перевірки, затвердженого начальником Управління праці та соціального захисту населення Хотинської РДА 12 листопада 2019 року, заступником начальника Управління праці та соціального захисту населення Проскурняк Н.О., начальником відділу прийому громадян ОСОБА_5 . М. , головним спеціалістом відділу прийняття рішень щодо надання всіх видів соціальних допомог та субсидій ОСОБА_7 на підставі резолюції начальника Управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації проведено перевірку інформації, викладеної у доповідній від 05 листопада 2019 року головного спеціаліста відділу прийняття рішень щодо надання всіх видів соціальних допомог та субсидій ОСОБА_4 , щодо встановлення та перевірки правомірності прийняття заяв для призначення різних видів допомог, згідно реєстру від 31 жовтня 2019 року №792, отриманого нею від спеціаліста відділу прийому громадян ОСОБА_1 , 04 листопада 2019 року.

Відповідно до змісту вказаного Акту під час перевірки встановлено наступне:

- спеціаліст І категорії відділу прийому громадян ОСОБА_1 перебуваючи на лікарняному (згідно продовження листка непрацездатності №551420 період з 24 вересня 2019 року по 08 жовтня 2019 року) прийняла 8 особових справ для призначення державних соціальних допомог;

- усі вищезазначені особові справи (окрім справи ОСОБА_10 , яка зареєстрована у діючій Ф-10 спеціаліста ОСОБА_1 ) зареєстровані з порушенням вимог, у журналі реєстрації Ф-10, дія якого припинена у 2018 році;

- ймовірно, що всі заяви у вищеназваних особових справах написані однією рукою. Реєстр передачі цих особових справ та реєстрація у Ф-10, оформлено спеціалістом ОСОБА_1 .

Дослідженням листка непрацездатності №551420, виданої Чернівецьким обласним клінічним онкодиспансером, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у стаціонарі з 24 вересня 2019 року по 08 жовтня 2019 року.

13 листопада 2019 року ОСОБА_1 надано письмові пояснення, у яких вона вказала, що перебуваючи на лікарняному прийняла документи для призначення державної соціальної допомоги.

Управлінням праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації 03 вересня 2019 року направлено листа №02-03-24-1245 на адресу Відділу освіти районної державної адміністрації, згідно з яким Управління праці та соціального захисту населення повідомило, що з 03 вересня 2019 року змінено бланк для довідки осіб, які отримують соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, а саме: дана довідка видається тільки за підписом начальника або заступника начальника управління та візується гербовою печаткою управління. Зазначено також про прохання донести дану інформацію до відповідальних осіб, та всі довідки, які були видану за попереднім зразком занести до управління для перереєстрації. Довідки, які не будуть перереєстровані відповідно до нового зразка вважати недійсними.

Дослідженням Акту за результатами перевірки, затвердженого начальником управління праці та соціального захисту населення Хотинської РДА 12 листопада 2019 року, встановлено, що згідно листа №02-03-24-1245 від 03 вересня 2019 року, надісланого управлінням до відділу освіти райдержадміністрації, щодо проведення перереєстрації довідок, виданих управлінням для права на безкоштовне харчування особам, які отримують державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, заступником начальника управління праці та соціального захисту населення Проскурняк Н.О., начальником відділу прийому громадян Єлаш О. М. , головним спеціалістом відділу прийняття рішень щодо надання всіх видів соціальних допомог та субсидій ОСОБА_7 було проведено перевірку правомірності виданих довідок.

В ході перевірки виявлено видачу довідок без належних на те підстав, а саме:

- довідка № 1115 від 14 березня 2019 року (не зареєстрована в журналі видачі довідок) видана гр. ОСОБА_12 , жительці м. Хотин, про період одержання допомоги з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року, хоча на даний період сім`я ОСОБА_12 , позбавлена права на одержання даного виду допомоги;

- довідка № 1373 від 08 квітня 2019 року видана ОСОБА_13 , жительці с. Рукшин, про період одержання допомоги з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року, хоча на даний період сім`я ОСОБА_13 , за призначенням даного виду допомоги не зверталася.

В Акті також вказано, що зазначені довідки видані спеціалістом І категорії відділу прийому громадян ОСОБА_1 , про що свідчить прізвище та підпис на довідках.

13 листопада 2019 року ОСОБА_1 надано письмові, у яких вона вказала, що довідки для ОСОБА_13 та ОСОБА_12 видані нею помилково.

13 листопада 2019 року начальником Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації Н.Цвентарною направлено на адресу в.о. голови районної державної адміністрації В. Марцинкевичу доповідну (вих.№02-023-9-1672), у якій вказано, що Управлінням праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації встановлено факт порушення правил прийняття документів щодо призначення різних видів допомог. Просила прийняти відповідні міри реагування.

Стосовно вказаної доповідної Хотинською державною адміністрацією листом від 19 листопада 2019 року №9-508-02-29 повідомлено начальника Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації Н.Цвентарну про те, що у діях спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного правопорушення.

Керуючись статтями 68, 72 Закону України «Про державну службу», враховуючи доповідний лист від 05 листопада 2019 року №02-03/2558/1, Акти від 13 листопада 2019 року та лист районної державної адміністрації від 19 листопада 2019 року №9-508-02-09, начальником управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації Н.Цвентарною видано наказ від 20 листопада 2019 року №33-ОД «Про проведення дисциплінарного провадження».

Пунктами 1-3 зазначеного наказу визначено: порушити дисциплінарне провадження щодо спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 ; дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації провести дисциплінарне провадження згідно вимог Закону України «Про державну службу»; на час проведення дисциплінарного провадження відсторонити від виконання посадових обов`язків спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 .

21 листопада 2019 року заступником начальника відділу контролю ОСОБА_14 та завідувачем сектору даного відділу Дерев`янко Л.В. Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат проведено перевірку дотримання чинного законодавства щодо прийняття документів для призначення всіх видів допомог та законність видачі довідок про перебування на обліку як отримувачі державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, за результатами якого складено Акт.

Під час перевірки встановлено наступне:

- спеціаліст І категорії відділу прийому громадян ОСОБА_1, перебуваючи на лікарняному (згідно продовження листка непрацездатності №551420 період з 24 вересня 2019 року по 08 жовтня 2019 року) прийняла від семи осіб заяви із пакетом документів для призначення державних соціальних допомог малозабезпеченим сім`ям;

- усі вищезазначені особові справи зареєстровані у журналі реєстрації приймання заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги, дія якого припинена у 2018 році, що є порушенням пункту 2.7 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справи отримувачів усіх видів соціальної допомоги (наказ МСПУ від 19 вересня 2006 року №345), повинні були зареєстрованими у журналі за 2019 рік. Ймовірно, всі заяви у вищезазначених особових справах написані однією і тією ж особою;

- журнал реєстрації, в якому були зареєстровані перелічені вище заяви на призначення допомоги та Реєстр передачі цих особових справ заповнені імовірно однією і тією ж особою;

- в ході перевірки виявлено безпідставну видачу довідок для права на безкоштовне харчування особам, які отримують державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, а саме: довідка від 08 квітня 2019 року №1373 видана ОСОБА_13 , жительці с. Рукшин, про те, що вона дійсно є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року. Хоча сім`я ОСОБА_13 за призначенням даного виду допомоги з 01 вересня 2019 року не зверталась; довідка від 14 березня 2019 року №1115 видана ОСОБА_12 жительці м. Хотин про те, що вона дійсно є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року. Дана особа звернулася за призначенням державної допомоги 13 березня 2019 року, однак їй було відмовлено в призначенні, оскільки на момент звернення чоловік заявниці не працював. Також виявлено, що зазначена довідка не була зареєстрована в журналі видачі довідок.

Дослідженням матеріалів дисциплінарної справи від 20 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 встановлено, що начальником відділу прийому громадян Єлаш О.М. складено характеристику ОСОБА_1 , у якій зазначено, зокрема, що остання за період роботи зарекомендувала себе посередньо. Ділові якості проявляє на середньому рівні, потребує постійного підвищення рівня знання законодавства. Займається реалізацією державної політики в сфері соціального захисту населення (проводить прийом громадян, документів для призначення різних видів допомог, видачею довідок про одержання допомог). В колективі не користується повагою та авторитетом, у громадському житті управління активної участі не приймає. Є членом профспілки управління. За період роботи до неї було застосовано дисциплінарне стягнення та притягнуто до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_1 необхідно проявляти уміння підтримувати ділові відносини з колегами, більше оперативності у виконанні посадових обов`язків, приймати участь у житті управління, не створювати конфліктних ситуацій.

Крім цього, начальником відділу прийому громадян Єлаш О.М. надано пояснюючу до доповідного листа від 05 листопада 2019 року на адресу начальника Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 , у якій повідомлено, зокрема про те, що довідки про одержання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на харчування на підпис начальнику відділу не надавались.

Згідно з Протоколом №2 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації від 26 листопада 2019 року під час засідання головою комісії було запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення щодо фактів, виявлених під час перевірки, на що вона повідомила, що визнає свою помилку, в майбутньому таких випадків допущено не буде, проте вважає, що жодних протиправних дій нею не вчинено.

З урахуванням пом`якшуючих обставин (онкологічне захворювання та наявність на утриманні малолітньої дитини, чоловіка - особи з інвалідністю ІІ групи), положення статей 80-82 Закону України «Про державну службу» дисциплінарна комісія вирішила для визначення розміру заподіяної шкоди запросити у відповідних ОТГ інформацію щодо вартості харчування на дітей згідно неправомірно виданих довідок. Розгляд дисциплінарної комісії продовжити після надходження відповідної інформації.

Відповідно до Протоколу №3 засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації від 29 листопада 2019 року, вивчивши всі матеріали дисциплінарної справи в сукупності комісія встановила, що ОСОБА_1 видано довідки з такими порушеннями:

- довідка №1373 від 08 квітня 2019 року видана безпідставно, оскільки ОСОБА_13 державна соціальна допомога була призначена по березень 2019 року включно, за призначенням державної соціальної допомоги на наступний період ОСОБА_13 не зверталася;

- довідка №1115 від 14 березня 2019 року видана безпідставно, оскільки на зазначену дату ОСОБА_12 не було призначено державну соціальну допомогу. Крім того номер вказаної довідки не відповідає нумерації журналу реєстрації видачі довідок, тобто довідка №1115 є офіційно не зареєстрованою.

Комісія звернула увагу на те, що в письмовому поясненні від 13 листопада 2019 року ОСОБА_1 було особисто підтверджено факт видачі цих довідок саме нею.

Таким чином, встановлено факт неправомірності видачі ОСОБА_1 довідок №1373 від 08 квітня 2019 року, що видана ОСОБА_13 , та №1115 від 14 березня 2019 року, що видана ОСОБА_12 .

Комісією також на підставі отриманої інформації зроблено висновок, що витрати на харчування дітей на підставі неправомірно виданих довідок у загальній сумі склали 2254,73 грн.

Також комісією встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на лікарняному з 24 вересня 2019 року по 08 жовтня 2019 року, прийняла 7 особових справ для призначення державних соціальних допомог. Усі особові справи (перелік зазначений в акті перевірки від 12 листопада 2019 року) зареєстровані з порушенням вимог, у журналі реєстрації форми №10, дія якого припинена у 2018 році.

Зауважено, що в письмовому поясненні від 13 листопада 2019 року ОСОБА_1 було особисто підтверджено факт прийняття нею особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час лікарняного, поза робочим місцем.

При розгляді дисциплінарної справи комісією встановлено наявність пом`якшуючих обставин: зі слів ОСОБА_1 наявність у неї онкологічного захворювання та групи інвалідності у чоловіка; наявність на утриманні малолітньої дитини; усвідомлення та визнання своєї провини.

Враховуючи наведене, відповідно до статті 65 Закону України «Про державну службу» комісія встановила, що дії ОСОБА_1 кваліфікуються як перевищення службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону), використання повноважень в інтересах інших осіб (пункт 9 частини другої статті 65 Закону) та прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що заподіяло шкоду комунальному майну (пункт 14 частини другої статті 65 Закону).

Крім того, враховуючи положення Кодексу України про адміністративні правопорушення та встановлені комісією факти, комісія вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення.

Члени комісії вирішили внести на розгляд начальника управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації подання з рекомендаціями:

- про притягнення спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» за перевищення службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону), використання повноважень в інтересах інших осіб (пункт 9 частини другої статті 65 Закону) та прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що заподіяло шкоду комунальному майну (пункт 14 частини другої статті 65 Закону);

- про направлення відповідної заяви та копії дисциплінарної справи до Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Головою профспілкового комітету, членом дисциплінарної комісії Н.Ситник подано лист начальнику Управління праці та соціального захисту населення «До протоколу №3 засідання дисциплінарної комісії від 29 листопада 2019 року», у якому вказано про те, що Ситник Н. з даним рішенням комісії не згідна, голосувала «проти» у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 сумлінний і відповідальний працівник, усвідомила та визнала свою провину у вчиненні дисциплінарного проступку та готова відшкодувати заподіяну шкоду. Ситник Н. зазначено, що прийняте рішення вважає надто суворим.

Відповідно до пунктів 1, 2 наказу начальника Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 04 грудня 2019 року №46-ОС «Про звільнення» застосовано до спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. Звільнено 04 грудня 2019 року спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку із вчиненням дисциплінарних проступків, які передбачають звільнення (пункт 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу»).

Крім цього, Управлінням праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації листом від 02 грудня 2019 року №02-03-24-1755 направлено начальнику Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП копії матеріалів дисциплінарної справи на ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2019 року Хотинським відділенням поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України, за таких обставин: службові особи Управління праці та соціального захисту населення Хотинської РДА протягом березня-квітня 2019 року видали завідомо неправдиві офіційні документи, про одержання ОСОБА_13 та ОСОБА_12 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що спричинило збитків Державного бюджету на суму 2254,73 грн.

За таких обставин ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах з приводу звільнення громадян з публічної служби, а згідно з положеннями пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України до публічної служби відноситься, зокрема, державна служба.

Як вбачається з обставин справи, даний спір виник у зв`язку із накладенням на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із займаної посади державної служби.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII у редакції, на час виникнення спірних відносин).

Статтею 1 Закону №889-VIII передбачено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно пункту 7 частини першої статті 2 Закону №889-VIII суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

Відповідно до статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно частини першої - третьої статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця;2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;4) дії, що шкодять авторитету державної служби;5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення;15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення, або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Статтею 66 Закону №889-VIII визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:1) зауваження;2) догана;3) попередження про неповну службову відповідність;4) звільнення з посади державної служби (частина перша названої статті).

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням (частина друга).

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (частина третя).

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність (частина четверта).

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята).

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (частина шоста статті 66).

Відповідно до частин першої - третьої статі 67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є:1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень;3) високі показники виконання службових завдань;4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди;5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Під час застосування дисциплінарного стягнення можуть враховуватися також інші, не зазначені у частині другій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність державного службовця.

За змістом статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються), зокрема, на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Статтею 69 Закону №889-VIII визначено, зокрема, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Згідно частини першої статті 74 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Відповідно до статті 75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення (частини перша).

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі (частина друга).

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення (частина третя статті 75).

Згідно частин першої та другої статті 77 Закону №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 77 Закону №889-VIII у разі виявлення за результатами розгляду ознак злочину чи адміністративного правопорушення суб`єкт призначення зобов`язаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Частиною першою статті 78 Закону №889-VIII визначено, що рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до суду.

Згідно пункту 4 частини першої статті 83 Закону №889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону №889-VIII підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Отже, наведеними нормами передбачені підстави та порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, види дисциплінарних стягнень та умови їх застосування, гарантії прав державних службовців під час застосування уповноваженими суб`єктами дисциплінарного стягнення, в тому числі обставини, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність, а також право державного службовця на оскарження в судовому порядку рішення, прийнятого суб`єктом призначення, про накладення дисциплінарного стягнення, зокрема, і у виді звільнення з посади державної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний наказ прийнято відповідачем на підставі пункту 4 частини першої статті 87 Закону №889-VIII у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, які передбачають звільнення, враховуючи подання дисциплінарної комісії по дисциплінарній справі щодо останньої, за перевищення нею службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону №889-VIII), використання повноважень в інтересах інших осіб (пункт 9 частини другої статті 65 Закону №889-VIII) та прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що заподіяло шкоду (пункт 14 частини другої статті 65 Закону №889-VIII).

Відповідно до матеріалів дисциплінарної справи ОСОБА_1 відповідачем встановлено вчинення позивачем дій щодо безпідставного видання фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року, які підтверджують статус малозабезпеченої сім`ї, та на підставі яких дітям надається безкоштовне харчування у навчальних закладах, та щодо безпідставного прийняття позивачем особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному, поза робочим місцем.

Згідно наявних у справі матеріалів позивач визнавала встановлені дисциплінарною комісією обставини.

Дії ж позивача щодо безпідставної видачі довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року і безпідставного прийняття від фізичних осіб в не робочий час і поза робочим місцем особових справ для призначення державної соціальної допомоги були кваліфіковані дисциплінарною комісією, з чим в подальшому погодився і суб`єкт призначення (в даному випадку таким є начальник Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації), як вчинення ОСОБА_1 дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 7, 9 та 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII, за які відповідно до частин п`ятої статті 66 Закону №889-VIII державного службовця може бути звільнено із займаної посади.

Однак суд вважає таку кваліфікацію діям позивача помилковою та необґрунтованою, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 7 частини другої статі 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.

Отже, за пунктом 7 частини другої статі 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком визнається лише таке перевищення державним службовцем своїх службових повноважень, яке не містить складу злочину або адміністративного правопорушення. Тобто, законодавцем визначено таку умову як відсутність в діях державного службовця складу злочину або адміністративного правопорушення.

Водночас згідно матеріалів дисциплінарної справи встановлені дисциплінарною комісією факти щодо незаконної видачі позивачем довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року слугували для висновку і про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, внаслідок чого відповідні матеріали були направленні до органу поліції на підставі частини четвертої статті 77 Закону №889-VIII.

Тому зазначене виключало можливість кваліфікації дій позивача (безпідставна видача довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року) як дисциплінарний проступок згідно пункту 7 частини другої статі 65 Закону №889-VIII.

Крім цього, кваліфікуючи дії позивача за пунктом 7 частини другої статі 65 Закону №889-VIII, в Протоколі №3 від 29 листопада 2019 року, з яким погодився і суб`єкт призначення прийнявши оскаржуваний наказ, не конкретизовано зміст службових повноважень, які, на думку відповідача, перевищено позивачем.

Відповідно до пункту 9 частини другої статі 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.

Однак Протокол №3 від 29 листопада 2019 року, з яким погодився і суб`єкт призначення прийнявши оскаржуваний наказ, не містить обґрунтованих, тобто підтверджених відповідними доказами, висновків про те, що вчинення позивачем дій щодо безпідставного видання фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року та щодо безпідставного прийняття нею особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем пов`язано саме з особистими (приватними) інтересами ОСОБА_1 або неправомірними особистими інтересами інших осіб.

Матеріали дисциплінарної справи не містять беззаперечних доказів використання ОСОБА_1 своїх повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб при вчиненні указаних вище дій.

Поряд з цим суд звертає увагу на те, що як у письмових поясненнях від 13 листопада 2019 року, так і під час засідання дисциплінарної комісії ОСОБА_1 не заперечувала вчинення дій щодо видачі фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року та щодо прийняття особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем, при цьому вона визнавала свою вину та вказувала, що такі дії вчинені помилково й до тяжких наслідків не призвели.

Враховуюче зазначене та зважаючи на ненадання відповідачем належних доказів на підтвердження своїх висновків про використання позивачем повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, суд вважає помилковою й необґрунтованою кваліфікацію відповідачем дій позивача саме як дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 9 частини другої статі 65 Закону №889-VIII.

Згідно пункту 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком є прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Отже, за пунктом 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII дисциплінарним проступком визнається прийняття державним службовцем такого необґрунтованого рішення, яке спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну. При цьому законодавцем визначено таку умову як відсутність в діях державного службовця складу злочину або адміністративного правопорушення.

Проте, як уже зазначалось, встановлені дисциплінарною комісією факти щодо незаконної видачі позивачем довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року слугували для висновку і про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, внаслідок чого відповідні матеріали були направленні до органу поліції на підставі частини четвертої статті 77 Закону №889-VIII.

Тому зазначене виключало можливість кваліфікації дій позивача як дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII.

До того ж, як вбачається з матеріалів дисциплінарної справи, притягненню до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 слугували саме її дії (щодо видання фізичним особам довідок та прийняття особових справ), а не прийняття нею конкретного необґрунтованого рішення, про що зазначено у пункті 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII.

Вказане також виключає застосування пункту 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII в даній ситуації.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про помилкову та необґрунтовану кваліфікацію дій позивача, що виразились у видачі фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року та прийнятті особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем, як дисциплінарні проступки згідно пунктів 7, 9 та 14 частини другої статі 65 Закону №889-VIII.

Крім цього, відповідачем необґрунтовано кваліфікування фактично двох дій позивача (видача довідок та прийняття особових справ) як три дисциплінарні проступки - перевищення службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону №889-VIII), використання повноважень в інтересах інших осіб (пункт 9 частини другої статті 65 Закону №889-VIII) та прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що заподіяло шкоду (пункт 14 частини другої статті 65 Закону №889-VIII).

Наведене у своїй сукупності дає підстави суду для визнання незаконним оскаржуваного наказу про звільнення з посади державної служби.

Поряд з цим, зважаючи на встановлені дисциплінарною комісію факти безпідставної видачі ОСОБА_1 фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року й безпідставне прийняття нею особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем, що визнавалось позивачем як під час засідання дисциплінарної комісії, так і в судовому засіданні, а також беручи до уваги зміст Посадової інструкції спеціаліста І категорії відділу прийому громадян управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації, затвердженої в.о. начальника управління праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації Н.Цвентарною 14 листопада 2017 року (зокрема, розділ ІІ «Завдання, обов`язки та повноваження»), суд вважає, що відповідачем безпідставно не кваліфіковано указані дії позивача як неналежне виконання посадових обов`язків, тобто за пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, за що згідно частини третьої статті 66 Закону №889-VIII державному службовцю може бути оголошено догану.

З приписів частини п`ятої статті 65 Закону №889-VIII, частини першої- третьої статті 67 Закону №889-VIII, частини десятої та одинадцятої статті 69 Закону №889-VIII, частини першої статті 74 Закону №889-VIII, частин першої та другої статті 77 Закону №889-VIII убачається, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення, яке може бути, тобто не є імперативом, застосоване суб`єктом призначення до державного службовця у разі вчинення ним дисциплінарних проступків, передбачених, зокрема, пунктами 7, 9, 14 частини другої статті 65 Закону №889-VIII, на підставі подання дисциплінарної комісії, яке має для суб`єкта призначення рекомендаційний характер. Дисциплінарне стягнення, в тому числі і у вигляді звільнення, має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця, а під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, наявність у державного службовця заохочень та стягнень.

На переконання суду, застосоване відповідачем до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, не відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку - видача фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року та прийняття особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем.

При цьому у Протоколі №3 від 29 листопада 2019 року, з яким погодився і суб`єкт призначення прийнявши оскаржуваний наказ від 04 грудня 2019 року №46-ОС, взагалі не наведено жодних негативних наслідків вчинення ОСОБА_1 дій щодо прийняття особових справ для призначення державної соціальної допомоги під час перебування на лікарняному та поза робочим місцем.

Стосовно негативних наслідків дій позивача з видачі фізичним особам довідок №1373 від 08 квітня 2019 року та №1115 від 14 березня 2019 року, то відповідач, згідно змісту Протоколу №3 від 29 листопада 2019 року, установив та зазначив, що у зв`язку з такими витрати на харчування дітей у загальній сумі склали 2254,73 грн.

Водночас відповідно до матеріалів справи позивач не тільки визнала свою вину у вчиненні указаних дій, зазначивши у поясненнях від 13 листопада 2019 року, що такі вчинені помилково, а й добровільно відшкодувала завдану шкоду, на підтвердження чого в судовому засіданні надано відомості по платежах з карткового рахунку на рахунок. В них, зокрема, зазначено «дата - 04 грудня 2019 року 09:54 та 09:55», «отримувачі - Хотинська міська рада та Рукшинська сільська рада», «призначення платежу - повернення коштів за безкоштовне дитяче харчування для дітей на прізвище ОСОБА_12 та ОСОБА_13 », сума операцій загалом становить 2256,00 грн (1421,00 +835,00).

В судовому засіданні представниками відповідача не заперечувались указані обставини.

Однак при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем безпідставно не враховано таку обставину, що пом`якшує дисциплінарну відповідальність, як добровільне відшкодування позивачем завданої шкоди, про яку суб`єкт призначення повинен був дізнатись перед прийняттям наказу про звільнення, датованого також 04 грудня 2019 року.

Суд зазначає, що зміст наведених вище частин першої, другої та третьої статті 75 Закону №889-VIII свідчить про обов`язок суб`єкта призначення перед накладенням дисциплінарного стягнення отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Саме в цих поясненнях державний службовець, усвідомлюючи можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі висновків, наведених у поданні дисциплінарної комісії, з-поміж іншого, і може зазначити про добровільне відшкодування ним завданої шкоди, що є пом`якшуючою обставиною при прийнятті суб`єктом призначення рішення про накладення дисциплінарного стягнення на державного службовця. У разі ж відмови державного службовця надати пояснення оформляється відповідний акт, що підтверджується двома державними службовцями.

Проте, як свідчать обставини цієї справи, суб`єктом призначення перед накладенням на позивача дисциплінарного стягнення оскаржуваним наказом усупереч вимогам частини першої статті 75 Закону №889-VIII не було отримано від ОСОБА_1 письмових пояснень, а у разі відмови від надання таких - відповідний акт не складено.

Вказані дії визнавались представниками відповідача у судовому засіданні.

Разом з цим представниками відповідача на підтвердження законності оскаржуваного звільнення вказувалось, що при прийнятті наказу від 04 грудня 2019 року враховувались письмові пояснення позивача від 13 листопада 2019 року.

Такі доводи суд вважає безпідставними, адже частиною першою статті 75 Закону №889-VIII чітко визначено обов`язок суб`єкта призначення отримати письмові пояснення від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, саме перед накладенням дисциплінарного стягнення.

Стосовно ж письмових пояснень від 13 листопада 2019 року, то такі, як вбачається з матеріалів справи, враховувались дисциплінарною комісією при розгляді дисциплінарної справи разом з усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими під час засідання дисциплінарної комісії 26 листопада 2019 року.

Письмові пояснення від 13 листопада 2019 року містяться у матеріалах дисциплінарної справи відповідно до вимог пункту 6 частини другої статті 73 Закону №889-VIII, якою передбачено, що дисциплінарна справа повинна містити пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень.

Аналіз змісту пункту 6 частини другої статті 73 Закону №889-VIII та частини першої статі 75 Закону №889-VIII дає підстави для висновку про обов`язок відібрання у державного службовця, відносно якого порушено дисциплінарне провадження, письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, спочатку дисциплінарною комісією, а після її подання, прийнятого за результатом розгляду дисциплінарної справи, і суб`єктом призначення перед накладенням дисциплінарного стягнення, які останній враховує в сукупності із поданням дисциплінарної комісії, що має для суб`єкта призначення рекомендаційний характер в силу частини десятої статті 69 Закону №889-VIII.

Також з Протоколу №3 від 29 листопада 2019 року вбачається, що у ньому зазначено про встановлення комісією таких пом`якшуючих обставин: наявність у позивача онкологічного захворювання та групи інвалідності у її чоловіка; наявність на утриманні малолітньої дитини; усвідомлення та визнання своєї провини.

Між тим, зміст Протоколу №3 від 29 листопада 2019 року свідчить про те, що комісією було лише констатовано наявність названих обставин, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність, однак, не зазначено мотивів їх відхилення при кваліфікації дій ОСОБА_1 та прийнятті висновку про наявність підстав для звільнення її із займаної посади.

При цьому, як вбачається із Протоколу №3 від 29 листопада 2019 року, дисциплінарною комісією не враховано і таких обставин, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність, як відсутність у ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень (відсутність таких підтверджувалась відповідачем у судовому засіданні) та її тривалий стаж роботи в управлінні праці та соціального захисту населення, що підтверджується відомостями з трудової книжки позивача.

Вирішуючи спір, суд звертає увагу на те, що у листі голови профспілкового комітету, члена дисциплінарної комісії Н.Ситник, поданому начальнику Управління праці та соціального захисту населення Цвентарній Н.Б «До протоколу №3 засідання дисциплінарної комісії від 29 листопада 2019 року», вказано, що ОСОБА_1 є сумлінним і відповідальним працівником, неодноразово залишалась працювати понаднормово, пропрацювала в управлінні праці та соціального захисту населення близько 30-ти років, перенесла важке захворювання та продовжує лікування, має на утриманні малолітню дитину, є єдиною працюючою особою в сім`ї.

В ході судового розгляду справи відповідачем не обґрунтовано неврахування указаних обставин при прийнятті оскаржуваного наказу від 04 грудня 2019 року №46-ОС, прийнятого фактично на підставі Протоколу №3 від 29 листопада 2019 року.

Відповідачем не наведено обґрунтованих мотивів відання переваги одним обставинам (систематичне вчинення позивачем виявлених протиправних дій, що були кваліфіковані як дисциплінарні проступки згідно пунктів 7, 9 та 14 частини другої статті 65 Закону №889-VIII; неодноразове притягнення позивача під час перебування на державній службі до дисциплінарної відповідальності; не бездоганна робота ОСОБА_1 , про що вказувалось відповідачем у поданих заявах по суті справи та у судовому засіданні) над іншими (відсутність тяжких наслідків вчинення позивачем виявлених дисциплінарних проступків; визнання позивачем своєї вини та добровільне відшкодування завданої шкоди; відсутність станом на час прийняття оскаржуваного рішення діючих дисциплінарних стягнень; тривалий стаж роботи позивача в управлінні праці та соціального захисту населення; наявність у позивача онкологічного захворювання; наявність на її утриманні малолітньої дитини) при вирішенні питання притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності й обранні найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення з посади державної служби.

З огляду на викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не дотримано порядок накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення та не дотримано гарантій прав державного службовця під час процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Перевіряючи оскаржуваний позивачем індивідуальний правовий акт на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що такий прийнято не на підставі та не у спосіб, встановлений законодавством, що регулює спірні правовідносини; є необґрунтованим, тобто таким, що прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття; прийнятий без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Отже, наявні правові підстави для визнання протиправним та скасування наказу Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 04 грудня 2019 року №46-ОС «Про звільнення».

Належним способом захисту порушених прав в даній категорії адміністративних справ є поновлення державного службовця на посаді, з якої його незаконно звільнено, зі стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому суд виходить із загальних норм трудового законодавства. Так, відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржуваним наказом звільнена з посади спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації і таке звільнення визнається судом незаконним, то позивач підлягає поновленню на попередній роботі, тобто на посаді спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації.

Суд, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, вважає, що саме такий спосіб захисту порушених прав позивача відповідає закону та об`єкту порушеного права.

Водночас суд критично оцінює твердження відповідача, вказані у заяві від 28 травня 2020 року №01-02-24-665 про те, що внаслідок проведеної в Управлінні праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації реорганізації була скорочена посада спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації, оскільки названа обставина не слугувала прийняттю оскаржуваного у цій справі наказу про звільнення та, відповідно, докази, надані відповідачем на підтвердження зазначеного, не лягли в основу оскаржуваного рішення.

За змістом положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

З указаних підстав суд вважає безпідставними і посилання відповідача, наведені у відзиві в обґрунтування своєї позиції, на Колективне звернення працівників Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 28 лютого 2020 року, а також надання відповідачем Акту інспекційного відвідування від 20 січня 2020 року №ЧВ-69/20/321/АВ та Припису від 20 січня 2020 року №ЧВ-69/20/321/АВ/П, складеними Управлінням Держпраці у Чернівецькій області.

Поряд з цим, з огляду на встановлені в ході судового розгляду справи обставини, є обґрунтованими твердження відповідача про не порушення строку, передбаченого частиною третьою статті 65 Закону №889-VIII, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, про що, з-поміж іншого, вказано у позовній заяві.

У прохальній частині позову позивач також вказує про вимушений прогул з 04 грудня 2019 року.

У зв`язку з цим варто зазначити, що відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, днем звільнення вважається останній день роботи.

Згідно оскаржуваного наказу позивача звільнено з 04 грудня 2019 року.

В судовому засіданні представниками відповідача вказувалось, що останнім робочим днем ОСОБА_1 було 04 грудня 2019 року

Суд також звертає увагу на роз`яснення, що містяться в пункті 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до яких задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов`язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

Враховуючи викладене, суд вказує, що позивач підлягає поновленню на посаді спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації з 05 грудня 2019 року.

Згідно частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, цей Порядок застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно абз. 3 пункту 2 указаного Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно Довідки про доходи від 20 травня 2020 року №01-02-24-625 середньоденний заробіток ОСОБА_1 за останні два місяці, що передували звільненню, становив 275 грн 23 коп.

Кількість робочих днів у період вимушеного прогулу позивача, який становить з 05 грудня 2019 року по 16 червня 2020 року, складає 131.

Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь позивача, становить 36055 грн 13 коп. (275,23 грн х 131 роб. дні).

Вирішуючи позов в указаній частині судом також взято до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 25 травня 2016 року у справі №6-511цс16, відповідно до якої виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої - третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довела незаконність звільнення з публічної служби. Натомість доводи відповідача, з огляду на вище викладене, є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно положень частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації від 04 грудня 2019 року №46-ОС «Про звільнення».

Поновити ОСОБА_1 на посаді спеціаліста 1 категорії відділу прийому громадян Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації з 05 грудня 2019 року.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 грудня 2019 року по 16 червня 2020 року у розмірі 36055 (тридцять шість тисяч п`ятдесять п`ять) гривень 13 коп.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 червня 2020 року.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Хотинської районної державної адміністрації (Чернівецька область, м. Хотин, вул. Незалежності, 50).

Суддя О.П. Лелюк