Справа № 200/185/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 р. Справа№200/185/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи -5, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

08 січня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якій, з урахуванням уточнень, позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не перерахунку та не сплати на користь ОСОБА_1 індексації щомісячних страхових виплат за період з 04.10.2001 року, за винятком сплачених сум, без врахування розміру пенсії, та визначенням базових місяців в яких відбулося підвищення пенсійних виплат, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 04.10.2001 року по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 донарахованої суми індексації щомісячних страхових виплат з 04.10.2001 року, за виключенням сплачених сум, без врахування розміру пенсії, та з визначенням базових місяців в яких відбулося підвищення страхових виплат, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 04.10.2001 року по день фактичної сплати донарахованих сум індексації щомісячних страхових виплат.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року зупинено провадження в адміністративній справі № 200/185/20-а за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду Касаційним адміністративним судом Верховного Суду справи №200/10176/19-а.

23 червня 2020 року судом поновлено провадження у справі.

Позивач надав суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу за відсутності його представника.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідачем порушене право на отримання індексації страхової виплати у зв`язку із знеціненням доходів, а також право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати через несвоєчасну виплату сум індексації. Просить задовольнити позовні вимоги.

На адресу суду від відповідача в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що порядком індексації передбачено суттєву обставину: у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Отримання відомостей з Пенсійного фонду стосовно розміру пенсії позивача при проведенні індексації необхідно відповідачу для вірного визначення місяця. в якому відбулося підвищення доходу (у даному випадку пенсії) та який буде при розрахунку вважатися базовим, індексація за який не буде проводитися та у який буде змінюватися коефіцієнт інфляції. Не володіючи інформацією щодо місяців підвищення доходу потерпілого, визначитись з базовими місяцями та застосувати вірні індекси інфляції при проведенні індексації неможливо. Органи Фонду не мали та не мають можливості звертатися до територіальних органів Пенсійного Фонду, до органів Державної фіскальної служби з метою отримання інформації про щомісячний розмір отримуваної пенсії та місяців її підвищення стосовно будь-якого потерпілого на виробництві, оскільки ці відомості є персональними даними.

За ствердженням відповідача, позивач перебуває на обліку з грудня 2001 року, але у листопаді 2008 року позивач була звільнена з роботи, про що повідомила Фонд лише у вересні 2011 року. Зазначає, що оскільки відсутні докази того, що підприємство, на якому працювала позивач, надсилало до органів Фонду відомості проіндексованої суми оплати праці позивача, відповідач не порушував прав та інтересів позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 47 Закону України № 1105-XІV виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. У червні 2017 року відділенням було проведено потерпілому індексацію щомісячних страхових виплат за три роки до дня звернення. З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Судом установлено, що з 15.02.1990р. по 20.12.2005р. позивач працювала у ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат». 20 грудня 2005 року була звільнена з роботи у зв`язку з закінченням строку трудового договору. З 18.01.2006р. по 12.01.2007р. перебувала на обліку в Артемівському центрі зайнятості, як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю. З 05.04.2007р. по 12.10.2007р. позивач працювала у ВАТ «Красносільське», з 29.10.2007р. по 26.11.2008р. працювала на ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат». З 22.12.2008р. до 11.12.2009р. перебувала на обліку в Артемівському центрі зайнятості, як безробітна та отримувала допомогу по безробіттю. З 11.12.2009 року й дотеперішнього часу не працює. Зазначене підтверджено копією трудової книжки позивача (а.с. 9-26).

27 березня 2001 року під час роботи на підприємстві ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» з позивачем трапився нещасний випадок, за наслідками розслідування якого роботодавцем складено акт про нещасний випадок від 29.03.2001 року № 2, відповідно до якого було встановлено факт нещасного випадку на виробництві (а.с. 27, 28).

Сторонами не заперечується, що 04 жовтня 2001 року позивач вперше пройшла огляд МСЕК, на підставі чого була встановлена 10 % ступінь втрати профпрацездатності. З 04 жовтня 2001 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бахмутському відділенні фонду соціального страхування та отримує страхові виплати.

В серпні 2019 року позивач звернулася з заявою до відповідача в якій просила повідомити чи нараховувалась та виплачувалась індексація щомісячних страхових виплат за весь час перебування на обліку в фонді соціального страхування, та якщо так, то в якій сумі вона нараховувалась, за які періоди часу та коли була сплачена, а якщо ні, то нарахувати і сплатити індексацію за весь період перебування в фонді соціального страхування, а також сплатити компенсацію втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати сум індексації (а.с. 29).

Фонд соціального страхування листом від 24 вересня 2019 №Г-01-04/19-472 повідомив позивача про те, що згідно з наданою інформацією та з урахуванням місяців підвищення доходів відділенням здійснено нарахування індексації страхових виплат з місяця перевищення порогу індексації індексом споживчих цін - за період з червня 2011 року по січень 2012 року загальною сумою 21,48 гривень (а.с. 30).

Також відповідач повідомив, що з лютого 2012 року у зв`язку з відсутністю інформації необхідної для нарахування індексації - відділення не нараховувало і не сплачувало індексацію страхових виплат. З 11.10.2017 року нарахування індексації проводиться у відповідно до частини 15 статті 42 закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», одночасно з проведенням перерахунку щомісячної страхової виплати відповідно до закону за цими видами страхування.

Отже, спір виник з приводу не нарахування позивачу індексації щомісячної страхової виплати після її призначення та компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації за період з 04.10.2001 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Стосовно строку звернення з цим позовом суд зазначає, що, відповідно до приписів ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначив, що про порушення свого права, а саме, що Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не проводилось нарахування суми індексації, він дізнався з листа відповідача від 24 вересня 2019 №Г-01-04/19-472, тому вважає, що порушення його прав має тривалий характер.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 03 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України Про оплату праці.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем на пропущений строк звернення з цим адміністративним позовом, через що справа підлягає розгляду по суті позовних вимог.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон № 1105-XIV, який набрав чинності з 01 квітня 2001 року.

Вказаний Закон передбачає індексацію суми страхової виплати.

Так, відповідно до частини 15 статті 42 Закон № 1105-XIV в редакції, яка була чинною до 11 жовтня 2017 року було передбачено, що індексація суми страхової виплати провадиться відповідно до законодавства.

Індексація щомісячних страхових виплат здійснюється згідно із Законом України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 року № 1282-ХII (далі Закон № 1282-ХII) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року ( надалі - Порядок №1078).

Статтею 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Статтею 5 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що індексація виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, законодавством передбачений обов`язок відповідача здійснювати індексацію страхової виплати. При цьому доводи про те, що для здійснення індексації застрахована особа повинна надавати певні відомості, суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Згідно із частиною 15 статті 42 Закону № 1105-XIV, індексація суми страхової виплати проводиться відповідно до частини другої статті 37 цього Закону, якою передбачено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року відповідно до коефіцієнта, затвердженого Кабінетом Міністрів України на підставі даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Крім того, згідно з статтею 8 Закону № 1282-ХІІ, перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Отже, обов`язок здійснення індексації страхової виплати покладений на відповідача і не перебуває під умовою здійснення застрахованою особою певних активних дій.

Доводи щодо неможливості отримання відповідачем відомостей про доходи особи є безпідставними, з огляду за зміст Положення про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 24.01.2017 р. № 5, за якими Фонд соціального страхування, в тому числі: забезпечує ведення реєстру потерпілих від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань, а також осіб, які у разі смерті потерпілого мають право на одержання страхових виплат (п.3.1.3); здійснює обмін Інформацією з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, державної фінансової політики, реалізації державної податкової політики та з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Пенсійним Фондом України іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування та громадськими формуваннями для виконання Фондом покладених на нього функцій і завдань, визначених законодавством України (п.3.1.4.).

Крім того, сумісною постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 р. N 5-4/4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 р. за N 376/7697, передбачено, що у разі необхідності органи Пенсійного фонду повинні безкоштовно надавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків додаткову інформацію щодо призначення та розміру пенсій, щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття, допомоги на поховання і витрат на виплату та доставку пенсій (п.11).

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року (далі - Порядок № 1078, у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Положеннями абзаців 1-3 пункту 10 Порядку № 1078 встановлено, що у разі, коли потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання одночасно із щомісячною грошовою сумою, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, виплачується пенсія, в першу чергу індексується щомісячна грошова сума.

Якщо особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, одночасно із щомісячною страховою виплатою виплачується пенсія, в першу чергу індексується сума щомісячної страхової виплати.

Індексація пенсій у випадках, зазначених у першому і другому абзацах цього пункту, провадиться органами Пенсійного фонду на підставі довідок відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, в яких зазначається сума призначеної страхової виплати, проіндексована її сума і сума індексації.

Таким чином, виходячи з наведених вище положень, правові підстави для здійснення індексації одного виду грошового доходу (щомісячної страхової виплати) населення у разі підвищення розміру іншого (пенсії) на підставі отриманих від органу Пенсійного фонду України довідок про підвищення розміру відсутні.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 17 травня 2019 року у справі № 824/497/16-а.

З урахуванням норми ч. 7 ст. 47 Закону № 1105-XIV, відповідно до якої, якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку, суд приходить до висновку про існування підстав, та законність вимог щодо нарахування сум індексації за період з липня 2001 року.

Вказаного висновку не спростовує і зміст ч. 4 ст. 47 вказаного Закону № 1105-XIV, якою закріплено, що виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Зазначена норма передбачає випадки, коли виплати призначені, але не одержані потерпілим. Тоді як у цій справі встановлено, що виплати індексації страхових виплат не були призначені саме відповідачем.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не перерахунку та не сплати на користь ОСОБА_1 суми індексації щомісячних страхових виплат за період з 04.10.2001 року, за винятком сплачених сум, без врахування розміру пенсії, та визначенням базових місяців в яких відбулося підвищення пенсійних виплат підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 донарахованої суми індексації щомісячних страхових виплат з 04.10.2001 року, за виключенням сплачених сум, без врахування розміру пенсії, та з визначенням базових місяців в яких відбулося підвищення страхових виплат, суд зазначає наступне.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не перерахунку та не сплати на користь ОСОБА_1 суми індексації щомісячних страхових виплат, а зазначена вимога про зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити відповідний перерахунок та сплатити на користь позивача відповідні суми є похідною, то позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року №200/11292/19-а, постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не сплати компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 04.10.2001 року по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат та зобов`язання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 04.10.2001 року по день фактичної сплати донарахованих сум індексації щомісячних страхових виплат, суд зазначає наступне:

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону №2050-III визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

У відповідності до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 даного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

При цьому, суд вважає необхідним звернути увагу на усталену судову практику Верховного Суду України (зокрема, постанова від 19.12.2011 у справі № 6-58цс11) та Верховного Суду (зокрема, постанова від 03.07.2018 у справі № 521/940/17 та постанова від 15.08.2019 у справі № 674/24/17), відповідно до якої нормативне регулювання компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 19 грудня 2011 року (справа № 6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа № 21-2003а16), та Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17).

Враховуючи викладене, позовні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації щомісячних страхових виплат за період з 04.10.2001р. по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 139 КАС України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи -5, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не перерахунку та не сплати на користь ОСОБА_1 суми індексації щомісячних страхових виплат за період з 04.10.2001 року, за винятком сплачених сум, без врахування розміру пенсії, та визначенням базових місяців в яких відбулося підвищення пенсійних виплат, а також компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 04.10.2001 року по день фактичної сплати відповідних сум індексації щомісячних страхових виплат.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 донарахованої суми індексації щомісячних страхових виплат з 04.10.2001 року, за виключенням сплачених сум, без врахування розміру пенсії, та з визначенням базових місяців в яких відбулося підвищення страхових виплат, а також компенсації втрати частини доходів в зв`язку з несвоєчасністю виплати індексації страхових виплат за період з 04.10.2001 року по день фактичної сплати донарахованих сум індексації щомісячних страхових виплат.

Стягнути на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи -5, ) суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 червня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, з урахуванням внесених до КАС України змін згідно з Законом України від 29 березня 2020 року № 3275 про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019).

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова