Справа № 826/9595/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

23 червня 2020 року № 826/9595/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі

ГУ ДФС у місті Києві,

третя особа без Міністерство оборони України,

самостійних вимог

на предмет спору

про визнання протиправним та скасування висновку від 23 серпня 2016 року №6181/9/26-58-13-07-14,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва (далі ДПІ у Солом`янському районі м. Києва) з вимогами про визнання протиправним та скасування висновку від 23 серпня 2016 року №6181/9/26-58-13-07-14 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем, як головним спеціалістом відділу контролю та організації роботи колегії Департаменту інформаційно-організаційної роботи та контролю Міністерства оборони України, на виконання вимог Закону України «Про очищення влади» подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, та зазначено у ній про наявність у власності квартири у АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки відповідачем складено висновок від 29 червня 2016 року №2645/0/2658-13-0710, відповідно до якого позивача визнано такою, що вказала достовірні відомості в декларації за 2014 рік.

Водночас, 04 серпня 2016 року Департаментом кадрової політики Міноборони України надіслано запит до відповідача для проведення додаткової перевірки, яка була призначена, а позивачем та її матір`ю надавалися пояснення щодо наявного майна.

За результатами додаткової перевірки відповідачем надано інший висновок від 23 серпня 2016 року №6181/9/26-58-13-07-14, за яким встановлено недостовірність відомостей, вказаних ОСОБА_1 у декларації, зокрема в частині походження коштів, за які придбано квартиру АДРЕСА_2 .

Посилаючись на обставини порушення порядку проведення перевірки, неотримання пояснень та документальних підтверджень законності походження грошових коштів, а також з метою упередження можливого звільнення з урахуванням наявності висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», позивач звертається до суду з даним адміністративним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою суду від 03 серпня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи, викликано уповноважених представників сторін.

Іншою ухвалою суду від 03 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

Розгляд справи 12 вересня 2017 року відкладено, 27 вересня 2017 року розгляд справи відбувся, до участі у справі залучено третю особу Міністерство оборони України, розгляд відкладено.

Зважаючи на неявку сторін, їх уповноважених представників та третьої особи розгляд справи 19 та 30 жовтня 2017 року відкладено, відповідачем подані письмові заперечення на позовну заяву, у яких зазначається, що оскаржуваний висновок від 23 серпня 2016 року складено на підставі наявних даних про доходи позивача та близьких їй осіб до фіксованого моменту витрачання суми у розмірі 559 790,00 грн., які дозволили дійти висновку про невідповідність заощадженої суми коштів доходам позивача з огляду на витрачену суму. Окрім того, відповідач звертає увагу суду на ті обставини, що за договором про інвестування у житлове будівництво від 24 листопада 2005 року №69-3, укладеним між позивачем та БФ «Альфа-Сервіс», об`єктом інвестування була забудова на перетині вулиць Ернста та Пулюя у м. Києві, в той час як нерухоме майно, належне позивачу на праві власності, знаходиться за іншою адресою АДРЕСА_3 ). При цьому документи щодо придбання квартири АДРЕСА_4 із зазначенням вартості квартири, до перевірки не надавалися, що унеможливило встановлення відповідності/невідповідності вартості майна, вказаного у декларації позивача, наявній у податкового органу інформації про її доходи.

Позивачем подані також пояснення щодо заперечень відповідача від 14 листопада 2017 року.

Зважаючи на неявку представника відповідача, розгляд справи 14 листопада 2017 року не відбувся, судом ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його у новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

За таких обставин суд завершує розгляду справи по суті за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 03 серпня 1992 року позивача ОСОБА_1 прийнято на державну службу до військової частини НОМЕР_1 .

З 31 серпня 2012 року позивача переведено на посаду головного спеціаліста відділу контролю та організації роботи колегії Міноборони Адміністративного департаменту Міноборони, який у подальшому перейменовано у Департамент інформаційно-організаційної роботи та контролю Міністерства оборони України.

На виконання вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (втратив чинність 01 вересня 2016 року) позивачем подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, у розділі ІІІ якої відображено наявність у власності двох квартир у АДРЕСА_5 , площею 20,05 кв.м. та по АДРЕСА_6 , площею 51,20 кв.м.

На виконання вимог Закону України «Про очищення влади» позивачем подано відповідну заяву про проведення перевірки.

ДПІ у Солом`янському районі у м. Києві 29 червня 2016 року № 2645/0/26-58-13-07/0 складено висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» ОСОБА_1 , яка працює на посаді головного спеціаліста адміністративного департаменту Міноборони України. У висновку зазначено, що ОСОБА_1 зазначено достовірні відомості щодо наявності майна, водночас, у зв`язку з ненадходженням запитуваної інформації, яка підтверджує вартість квартири за адресою: АДРЕСА_6 , встановити відповідність/невідповідність вартості майна (майнових прав) ОСОБА_1 наявній податковій інформації про доходи неможливо.

На запит Департаменту кадрової політики Міноборони України від 04 серпня 2016 року № 226/7/6677 про проведення додаткової перевірки ДПІ у Солом`янському районі у м. Києві здійснила таку перевірку та з урахуванням письмових пояснень і наданих документів склала висновок від 23 серпня 2016 року № 6181/9/26-58-13-07-14, відповідно до якого у декларації про майно за 2014 рік ОСОБА_1 вказала достовірні відомості щодо належного їй майна, проте вартість такого майна не відповідає наявній податковій інформації про її доходи. При цьому, невідповідність мала місце у зв`язку з тим, що при заповненні Декларації у позиції 25 розділу ІІІ відображено відомості про майно, що перебуває у власності декларанта, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , вартість придбання якої не відповідає доходам ОСОБА_1 (згідно Центральної бази даних Державної фіскальної служби України, з урахуванням наданих ОСОБА_1 підтвердних документів), отриманих із законних джерел на протязі 1998-ІІІ квартал 2009 років.

Позивач з таким висновком не погоджується з тих підстав, що відповідачем не було витребувано та враховано усієї інформації стосовно її доходів, доходів членів сім`ї, порушено порядок проведення перевірок, зокрема, не повідомлено її про проведення додаткової перевірки, не обґрунтовано підстав не прийняття її тверджень, викладених у поясненнях, не оцінено у достатній мірі наданих доказів щодо доходів та видатків.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що Закону України «Про очищення влади» визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про очищення влади» особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Згідно частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Пунктом 3 частини третьої наказу Міністерства фінансів України від 03 листопада 2014 року №1100 «Про затвердження Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», та форми висновку про результати такої перевірки» (далі Порядок №1100), що визначає процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, встановлено, що проведення вказаної перевірки фактично полягає в аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка з метою з`ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» , з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з`ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з`ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманих із законних джерел.

Відповідно до частини четвертої Порядку №1100 при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів, а також, інформація надана особою, стосовно якої проводиться перевірка.

Як зазначає відповідач, в межах додаткової перевірки позивачем надавалися особисті письмові пояснення щодо придбання нерухомого майна, за змістом яких вбачається, що квартиру АДРЕСА_2 придбано за кошти, заощаджені особисто нею, чоловіком ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_5 , а також надавалися пояснення матері позивача, за змістом яких позивачу передавалися заощаджені кошти у сумі 500 000 грн., які зберігалися на рахунках в Укргазбанку, Укрпромбанку, Ощадбанку. Одночасно, відповідачем стверджується, що згідно даних про доходи, нараховані або сплачені фізичним особам, доходи позивача становили 85 243,04 грн., доходи ОСОБА_3 7 326,79 грн., доходи матері позивача 26 077,18 грн., тому зазначеної суми в сукупності не достатньо для здійснення інвестиційних вкладів в сумі 559 790 грн., а будь-яких документів, що підтверджують наявність достатньої суми на рахунках банків, не надано для перевірки.

З власних письмових пояснень позивача від 10 серпня 2016 року, наданих ДПІ у Солом`янському районі у м. Києві в рамках додаткової перевірки, вбачається, що вона має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , яка набута у 2009 році відповідно до Договору про інвестування у житлове будівництво. Кошти на будівництво та придбання квартири складаються з її власних заощаджень, заощаджень чоловіка, матері та покійного батька, який мав вклади в різних установах банків.

Такі ж пояснення надано позивачем і протягом розгляду даної адміністративної справи №826/9595/17, при цьому, підтвердити інформацію щодо розміщення вкладів у банках вона не має можливості, оскільки відповідні документальні докази не збереглися.

На підтвердження обставин неможливості надання інформації щодо розміщених у банківських установах заощаджень близькими родичами позивача надано копії відповідей від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (від 06 грудня 2017 року №37-036-24562/17) та ПАТ «Ощадбанк» (від 07 грудня 2017 року №46-11/1503-3165/2017-00/С) про відсутність правових підстав для надання запитуваної інформації про вклади.

Разом з тим, пояснення позивача та її близьких родичів вказують на наявність достатніх для інвестування у нерухомість грошових коштів, проте, у висновку за результатами перевірки відповідачем не відображено яким чином надані пояснення перевірялися та як вони впливають на встановлення обставин недостовірності наданих відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади».

Також суд звертає увагу, що відповідно до пункту 12 Порядку №1100 у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів Декларації, контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмові пояснення за такими фактами та документи, що підтверджують такі обставини і є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надавалися такі пояснення, що підтверджує і відповідач, проте доказів того, яким чином такі пояснення перевірялися (як-то копії запитів до відповідних органів) матеріали перевірки не містять та суду відповідачем упродовж розгляду справи не надавалися.

Суд вважає доцільним зазначити, що відповідно до пункту 35 Постанови Кабінету Міністрів України № 563 від 16 жовтня 2014 року, якою затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» визначено, що якщо висновок, що надійшов від органу перевірки за результатами перевірки, є неповним або суперечить іншим матеріалам перевірки, орган, в якому проводиться перевірка, з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації одноразово звертається із запитом до органів перевірки.

Також, у разі отримання додаткової інформації щодо відомостей, які підлягають перевірці, яка впливає на суть раніше надісланого висновку, контролюючий орган проводить додаткову перевірку, готує та надсилає органу, в якому проводиться перевірка, висновок про результати додаткової перевірки.

У разі відсутності додаткової інформації щодо відомостей, які підлягають перевірці, контролюючий орган за результатами розгляду такого запиту надсилає листа з інформацією про відсутність підстав для проведення додаткової перевірки.

Із зазначеного суд приходить до висновку, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки, визначену Порядком №1100, а твердження позивача у цій частині знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Отже, висновок відповідача щодо недостатності підтверджених сум позивача, отриманих з офіційних джерел, для здійснення інвестиційних вкладів у сумі 559 790,00 грн. та відсутності будь-яких документів, які б підтверджували наявність достатньої суми на рахунках банків, суд вважає необґрунтованими, не підкріпленими належними, достатніми та перевіреними доказами.

Також суд вважає підтвердженими обставини зміни поштової адреси будинків, що знаходилися у стадії будівництва та надання їм постійної адреси згідно з розпорядженням Солом`янської районної державної адміністрації у м. Києві №1592 від 18 вересня 2008 року, з якого вбачається, що новозбудованим житловим будинкам АДРЕСА_7 , у якому позивачем проінвестовано квартиру.

Таким чином, посилання відповідача на невідповідність у різних документах зазначення адреси об`єкту інвестування, пояснені об`єктивними обставинами та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що встановлені вище обставини ставлять під сумнів загальний висновок ДПІ у Солом`янському районі у м. Києві від 23 серпня 2016 року №6181/9/26-58-13-07-14 стосовно непідтвердженності достатності грошових коштів у позивача для здійснення інвестиційних вкладів в рамках придбання квартири по АДРЕСА_4 , оскільки порядок та процедура проведення перевірки, визначені Порядком №1100, відповідачем не дотримано, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Розглянувши позовні вимоги на предмет дотримання відповідачем положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при прийнятті оскаржуваного висновку від 23 серпня 2016 року, суд з урахуванням викладеного вище, приходить до висновку, що відповідач діяв необґрунтовано, без урахування та перевірки усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Міністерство оборони України, про визнання протиправним та скасування висновку від 23 серпня 2016 року №6181/9/26-58-13-07-14 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновок Державної податкової інспекції у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві від 23 серпня 2016 року № 6181/9/26-58-13-07-14 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», складений стосовно ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Суддя Н.М. Клименчук

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_8 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2 .

Відповідач: Державна податкова інспекція у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, адреса: 03115, м. Київ, вулиця Смілянська, будинок 6, , тел. .