Справа № 805/1963/17-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відвід судді у справі

24 червня 2020 р. Справа №805/1963/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва Аляб`єва І.Г., розглянувши заяву Головного управління Держпраці у Донецькій області про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служби України з питань праці про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2017 року, яке залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служби України з питань праці про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної служби України з питань праці та Головного управління Держпраці у Донецькій області по не запропонуванню ОСОБА_1 рівнозначної посади в Головному управлінні Держпраці у Донецькій області та не працевлаштуванню його на рівнозначній з раніше незаконно звільненої посади начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з 12.05.2016.

Зобов`язано Державну службу України з питань праці працевлаштувати ОСОБА_1 на посаду, рівнозначну посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області.

Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі за період з 01.05.2016 по 11.05.2016 в розмірі 1405,62 грн.

Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з з 12.05.2016 по 07.08.2017 (по день винесення судового рішення) в розмірі 72623,70 грн.

В іншій частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26.05.2020 року касаційні скарги Державної служби України з питань праці та Головного управління Держпраці у Донецькій області задоволено частково. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 у справі № 805/1963/17-а скасовано повністю. Передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції - Донецького окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям від 11.06.2020 року здійснено розподіл справи № 805/1963/17-а, справу передано на розгляд судді Аляб`єву І.Г.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.06.2020 року прийнято до провадження судді Аляб`єва І.Г. адміністративну справу №805/1963/17-а. Підготовче засідання призначене на 14.07.2020 року о 14 годині 00 хвилин.

23.06.2020 року до суду надійшла заява Головного управління Держпраці у Донецькій області про відвід судді Аляб`єва І.Г. в порядку статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В обґрунтування заяви відповідачем зазначено, що в провадженні судді Аляб`єва І.Г. перебуває справа №200/1716/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служби України з питань праці про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вимоги зазначеної справи є похідними від рішення по справі №805/1963/17-а. Тобто адміністративні справи №805/1963/17-а та №200/1716/20-а - є взаємопов`язаними і розгляд обох справ одним суддею,в неупередженості якого Управління Держпраці має обґрунтовані сумніви, порушує право на справедливий та неупереджений розгляд справи судом. Відповідач додаткового наголошує про порушення його процесуальних прав, що виявилися в незгоді з окремим процесуальним рішенням прийнятим судом у справі №200/1716/20-а.

Визначаючись щодо поданої заяви, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Згідно частини 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 36 вказаного Кодексу суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 36 вказаного Кодексу суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (яка регулює питання недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, у якій неодноразово наголошувалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен заявляти самовідвід. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", наявність безсторонності визначається, в тому числі і тим, чи забезпечуються умови, за яких сумніви у безсторонності суду були б неможливі.

Згідно із ч. 3 ст. 36 КАС України, до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 КАС України).

Частиною 3 статті 39 КАС України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд вважає, що доказів вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності, заявником не представлено.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства, проаналізувавши доводи, покладені в основу заяви про відвід судді, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки наведені позивачем обставини не можуть слугувати підставами для відводу в сенсі положень ст. 36 КАС України.

Згідно із ч. 3, ч. 4 ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У зв`язку із наведеним, в силу положень ч. 4 ст. 40 КАС України, заява про відвід судді підлягає переданню до відділу документального забезпечення і діловодства Донецького окружного адміністративного суду, для визначення судді, в порядку встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 36,40 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Заявлений Головним управлінням Держпраці у Донецькій області відвід судді Аляб`єву І.Г. - визнати необґрунтованим.

Заяву Головного управління Держпраці у Донецькій області про відвід судді Аляб`єва Ігоря Григоровича - передати до відділу документообігу та архівної роботи Донецького окружного адміністративного суду, для визначення судді, в порядку встановленому частиною першою статті 31 КАС України, щодо вирішення питання про відвід судді Аляб`єва І.Г.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та окремому оскарженню не підлягає.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.Г. Аляб`єв