Справа № 127/23374/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/23374/19

Головуючий у 1-й інстанції: Саєнко О.Б.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

24 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Кузьменко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року (місце ухвалення рішення - м. Вінниця, повний текст складено - 14 лютого 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції у Вінницькій області Марцішевського Андрія Ігоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора поліції 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції у Вінницькій області Марцішевського Андрія Ігоровича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАВ № 1419832 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Відповідно до ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року вирішено перейти з відкритого судового засідання до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з приписів пунктів 1, 2 частини 1 статті 311 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, інспектором поліції 1 батальйону 3 роти управління патрульної поліції у Вінницькій області Марцішевським Андрієм Ігоровичем прийнято постанову серії ЕАВ № 1419832 від 13 серпня 2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП.

Вказана постанова мотивована тим, що 13 серпня 2019 року у м. Вінниця по вул. Театральна, 1, працівниками поліції зупинено автомобіль BMW 535 нз НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС, чим порушив підпункт "в" пункту 2.9 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 6 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з підпунктом "в" пункту 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин 1, 4 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження вчинення позивачем порушення підпункту "в" пункту 2.9 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Разом з тим, наданим відеозаписом не зафіксовано рух і безпосередньо момент зупинки транспортного засобу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що порушення позивачем підпункту "в" пункту 2.9. ПДР, відповідальність за яке передбачена частиною 6 статті 121 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення підпункту "в" пункту 2.9 ПДР.

Крім того, оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і як наслідок, в силу положень частини 3 та 4 статті 70 КАС України, даний доказ є недопустимим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 24 січня 2019 року у справі № 592/5576/17.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП.

Відповідно до норм встановлених статтею 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладені норми та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанову серії ЕАВ № 1419832 від 13 серпня 2019 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за частиною 6 статті 121 КУпАП - закрити.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАВ № 1419832 від 13 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 6 статті 121 КУпАП закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Кузьменко Л.В.