Справа № 440/1936/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1936/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1936/20 за позовом ОСОБА_1 до Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2020 року адвокат Малофєєв Артем Іванович , діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (надалі - відповідач, Мачухівська сільська рада), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 18.10.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Мачухівської сільської об`єднаної територіальної громади та зобов`язати відповідача на пленарному засіданні сесії розглянути клопотання ОСОБА_1 від 18.10.2019.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на неправомірну, як на його думку, поведінку відповідача, що перешкоджає в реалізації гарантованого державою права особи на отримання у власність земельної ділянки.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

25.05.2020 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач висловив свої заперечення проти позову з посиланням на обставини, відповідно до яких земельна ділянка, яку бажає отримати у власність ОСОБА_1 , входить до складу земельної ділянки, що передана в оренду гр. ОСОБА_3 . Клопотання позивача було внесено на засідання постійної діючої комісії Мачухівської сільської ради з питань агропромислового комплексу, регулювання земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища та будівництва, але у зв`язку з неповною подачею документів (відсутнє погодження землекористувача) земельною комісією вирішено зняти питання щодо розгляду клопотання позивача по суті та надано відповідь заявнику (а.с. 37-39).

У відповіді на відзив від 04.06.2020 позивач зазначив, що відповідач, в порушення ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, не прийняв рішення по суті звернення позивача на власному пленарному засіданні, як це передбачено ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Щодо тверджень про наявність договору оренди з громадянином ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 10,18 га зазначив, що такі відомості не відображені на публічній кадастровій карті України (а.с. 52-53).

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи суд встановив, що 18.10.2019 за вх. №Б-2861/02-23 до Мачухівської сільської ради надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Мачухівської сільської об`єднаної територіальної громади (а.с. 29).

До заяви, окрім документів, що посвідчують особу, позивач додала графічні матеріали з публічної кадастрової карти із бажаним місцем розташування земельної ділянки, відповідь Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про те, що обрана позивачем земельна ділянка розташована на території Мачухівської сільської ради, до відома якої відповідно й відноситься питання, заявлене у клопотанні ОСОБА_1 (а.с. 30-33).

Листом від 22.11.2019 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що її клопотання буде розглянуто на черговій сесії 7 скликання Мачухівської сільської ради (а.с. 34).

Натомість 13.12.2019 голова Мачухівської сільської ради Білокінь В.В. надав відповідь на звернення позивача, оформивши її листом №02-23/3134, у якому зазначив, що на доданому до заяви ОСОБА_1 графічному матеріалі заявлена земельна ділянка знаходиться в межах сформованої земельної ділянки площею 10,18 га, яка передана у строкове платне користування для ведення фермерського господарства. При цьому погодження землекористувача не додано (а.с. 35-36).

Позивач, вбачаючи ознаки протиправної бездіяльності з боку відповідача, яка полягає у неприйнятті жодного з тих рішень, які передбачені Земельним кодексом України, у визначений законом строк, звернулася до суду за правовим захистом порушеного права.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України (надалі - ЗК України).

Відповідно до приписів статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Нормами статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами першою, другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частина сьома статті 118 ЗК України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Крім того, вказаною нормою наведено альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою такі як: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Всупереч наведеному, відповідач за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 жодного з рішень, як цього вимагає стаття 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", не прийняв, чим вчинив протиправну бездіяльність, позбавивши позивача права знати про зміст прийнятого рішення та можливості його оскаржити у спосіб встановлений законом.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у даній справі обставини, суд приходить до висновку про те, що не прийнявши жодного з рішень за заявою ОСОБА_1 , відповідач допустив протиправну бездіяльність, тобто діяв у спосіб, що не відповідає критеріям, закріпленим вищенаведеною нормою Кодексу.

За таких обставин порушене право позивача підлягає поновленню у спосіб визначений позивачем у позовній заяві, тобто шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 у порядку визначеному частиною другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з прийняттям рішення по суті.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням адміністративного позову у повному обсязі суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн.

Вирішуючи заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 125,00 грн, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд встановив, що 30.03.2020 між гр. ОСОБА_1 (клієнт) та Малофєєвим А.І. (адвокат) укладено договір №30/03 про надання правової допомоги (а.с. 14-15).

Представник позивача до позову надав звіт №07/04 від 07.04.2020 про виконані адвокатом роботи на загальну суму 4 125,00 грн.

Оцінюючи обґрунтованість заявлених до стягнення витрат, суд з огляду лише на не складність даного спору зменшує розмір заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до обґрунтованої суми, яка в даному випадку становить 400,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (вул. Історична, 1, с. Мачухи, Полтавський район, Полтавська область, 38754, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (вул. Історична, 1, с. Мачухи, Полтавський район, Полтавська область, 38754, ) щодо не прийняття рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 18.10.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Мачухівської сільської об`єднаної територіальної громади.

Зобов`язати Мачухівську сільську раду Полтавського району Полтавської області (вул. Історична, 1, с. Мачухи, Полтавський район, Полтавська область, 38754, ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 18.10.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Мачухівської сільської об`єднаної територіальної громади із прийняттям рішення по суті в порядку, визначеному частиною другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (вул. Історична, 1, с. Мачухи, Полтавський район, Полтавська область, 38754, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп та обґрунтований розмір витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 400 (чотириста) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень та пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун