Справа № 380/4660/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4660/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2020 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Коморний О.І,

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

з участю

представника позивача Катревич Н.А.

представника відповідача Гармадій Ю.Т.

представника третьої особи не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Західного міджрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Львів) за участі третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова прокуратура Львівського гарнізону.

Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду 16.06.2020 надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26.05.2020 ВП № 58971381 про накладення штрафу за невиконання рішення суду на ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.06.2020 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) надійшла постанова від 26.05.2020, винесена головним державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Гармадій Юлією Тарасівною про накладення на ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) за невиконання судового рішення по справі №813/1997/18 штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) вважає, що винесення постанови про накладення штрафу у ВП № 58971381 суперечить нормам чинного законодавства. Вказує, що з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі №813/1997/18 Львівським прикордонним загоном вжито комплекс заходів, а саме: направлено лист голові Львівської обласної державної адміністрації та клопотання голові Яворівської районної державної адміністрації у Львівській області, голові Жовківської районної державної адміністрації у Львівській області, голові Сокальської районної державної адміністрації у Львівській області, начальнику Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо надання дозволу на виготовлення документації з оформлення права постійного користування земельними ділянками прикордонної смуги. Однак, на сьогоднішній день державну цільову програму облаштування державного кордону щодо будівництва інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій Державної прикордонної служби України ще не затверджено та не передбачено в державному бюджеті необхідні видатки для реалізації зазначеної програми. З огляду на викладене Львівський прикордонний загін вжив усіх залежних від нього заходів з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року у справі №813/1997/18, однак станом на сьогоднішній день, у зв`язку з прийняттям законодавчих змін та недоврегульованістю питання порядку оформлення прав на земельні ділянки прикордонної смуги (не прийняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правових актів, необхідних для реалізації положень цього Закону) це рішення з незалежних від Львівського прикордонного загону причин не може бути виконано. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) заявами та відповідями від 15.05.2019 №14/5120, від 21.06.2019 № 14/6573, від 05.02.2020, від 15.04.2020 № 14/4389 надано Личаківському відділу державної виконавчої служби відомості щодо виконання судового рішення по справі № 813/1997/18 (ВП № 58971381). Вказує, що відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження», постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Таким чином, слід дійти висновку про наявність поважних причин невиконання ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) судового рішення в повному обсязі, а тому в межах спірних правовідносин відсутні підстави для накладення штрафу. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не впливає на набуття права користування земельними ділянками у межах прикордонної смуги уздовж лінії державного кордону України та оформлення речових прав на них. Застосовуючи до боржника заходи відповідальності, державний виконавець в постанові про накладення штрафу не зазначив обставини, про які повідомив йому боржник, як про такі, що перешкоджають виконанню, і, відповідно, не надав їм жодної оцінки. Вважає, що зазначені вище аргументи свідчать, що оскаржувана постанова головного державного виконавця не відповідає критеріям правомірності та обґрунтованості, у зв`язку з чим є протиправною.

Ухвалою від 18.06.2020 відкрито провадження у справі.

Відповідачем надано суду відзив, у якому відповідач проти позовних вимог заперечує повністю. Зазначає, що 23.04.2019 державним виконавцем у відповідності до ст. 3,27,40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору, 23.04.2019 відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу боржника надіслано виклик державного виконавця , щодо обов`язку з`явитися до виконавця 10.05.2019 о 9.30. год. та надати підтверджуючі документи про виконання рішення суду, а також повідомлено про відповідальність за невиконання. Вказує, що на адресу відділу 22.05.2019 № 5630 надійшла заява боржника про закінчення виконавчого провадження з додатками, згідно яких встановлено, що боржник звертався з клопотанням до голови Жовківської районної державної адміністрації 22.04.2019 №911/4336; Яворівської районної державної адміністрації 22.04.2019 №911/4336; Сокальської районної державної адміністрації від 22.04.2020 № 91 1/4336, голови Львівської обласної державної адміністрації №911/4336, начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 22.04.2019 №911/4336. Зазначає, що згідно відповіді від 05.05.2018 Головного управління Держгеокадастру встановлено, що питання розпорядження землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення не відноситься до повноважень Головного управління. Вказує, що згідно відповіді на запит від 18.06.2019 №02-2930 від Львівської обласної ради, згідно якої встановлено, що Львівський прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) щодо оформлення права користування земельними ділянками в межах прикордонної смуги вздовж лінії Державного кордону України між лінією основних інженерних споруд та території Жовківського (22,3 км), Яворівського (28,1 км) і Сокальського (54,7 км) районів Львівської області та оформлення речових прав до облради не надходило. Відтак відповідач дійшов висновку, що боржником не вчинено всіх заходів для виконання рішення суду. Вказує, що згідно матеріалів наданих боржником встановлено, що рішення суду не виконано, про що складено 25.05.2020 акт державного виконавця про невиконання рішення суду, у зв`язку з чим 26.05.2020 державним виконавцем у відповідності п.2 ст. 63,п.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Крім того, згідно матеріалів наданих боржником встановлено, що рішення суду не виконано про що складено 15.06.2020 акт державного виконавця про невиконання рішення суду, у зв`язку з чим 16.06.2020 державним виконавцем у відповідності п.2 ст. 63, п.1 с.75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, не подала пояснень щодо обставин справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, надав додаткові усні пояснення в обґрунтування позовних вимог, просить позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю, вважає вимоги безпідставними, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи не прибув, належним чином повідомлений.

Суд заслухав пояснення представників сторін, повно, всебічно, об`єктивно оцінив подані докази та

встановив:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду в від 12 вересня 2018 року у справі №813/1997/18 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо оформлення права користування земельними ділянками у межах прикордонної смуги уздовж лінії державного кордону України між лінією державного кордону та лінією основних інженерних споруд на території Яворівського (28,1 км), Жовківського (22,3 км) та Сокальського (54,7 км) районів Львівської області з метою їх формування як об`єкта цивільних прав та зобов`язано Львівський прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) вжити заходи, передбачені статтями 92, 116, 123, 125, 126 Земельного кодексу України з метою набуття права користування земельними ділянками у межах прикордонної смуги уздовж лінії державного кордону України між лінією державного кордону та лінією основних інженерних споруд на території Яворівського (28,1 км), Жовківського (22,3 км) та Сокальського (54,7 км) районів Львівської області та оформлення речових прав на них.

На підставі вказаного рішення державним виконавцем Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гармадій Юлією Тарасівною відкрито 23.04.2019 виконавче провадження № 58971381 з примусового виконання виконавчого листа № 813/1997/18 виданого 14.03.2019 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Львівський прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) вжити заходи, передбачені статтями 92, 116, 123, 125, 126 Земельного кодексу України з метою набуття права користування земельними ділянками у межах прикордонної смуги уздовж лінії державного кордону України між лінією державного кордону та лінією основних інженерних споруд на території Яворівського (28,1 км), Жовківського (22,3 км) та Сокальського (54,7 км) районів Львівської області та оформлення речових прав на них.

Львівським прикордонним загоном (військова частина НОМЕР_1 ) заявами та відповідями від 15.05.2019 №14/5120, від 21.06.2019 № 14/6573, від 05.02.2020, від 15.04.2020 № 14/4389 надано Личаківському відділу державної виконавчої служби відомості щодо виконання судового рішення по справі № 813/1997/18 (ВП № 58971381).

Відповідач, згідно матеріалів наданих боржником встановив, що рішення суду не виконано про що склав 25.05.2020 акт державного виконавця про невиконання рішення суду, у зв`язку з чим 26.05.2020 державним виконавцем у відповідності п.2 ст. 63, п.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Позивач не погоджується з винесеною постановою про накладення штрафу, тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження згідно ст. 2 Закону України Про виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусовому виконанню відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів:1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Виконавець згідно ст. 26 Закону України Про виконавче провадження розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Статтею 63 Закону України Про виконавче провадження визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Зокрема:

1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що виконавче провадження відкрито 23.04.2019, копію постанови направлено сторонам для відома та виконання, боржнику надано 10 робочих днів для виконання рішення суду (а.с.6).

Боржник надіслав заяву від 15.05.2019 про закінчення виконавчого провадження, якою повідомив Відділ про те, що на виконання рішення суду звертався з клопотанням до голови Жовківської районної державної адміністрації 22.04.2019 №911/4336, Яворівської районної державної адміністрації 22.04.2019 №911/4336, Сокальської районної, державної адміністрації від 22.04.2020 № 911/4336, голови Львівської обласної державної адміністрації №911/4336, начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівсській області від 22.04.2019 №911/4336.

Судом встановлено, що згідно відповіді від 05.05.2018 Головного управління Держгеокадастру встановлено, що питання розпорядження землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення не відноситься до повноважень Головного управління.

Судом також встановлено, що згідно змісту відповідей Жовківської РДА Львівської області від 07.05.2019 №02-36/446 та Яворівської РДА Львівської області від 13.05.2019 №1451/12, вказано позивачу про необхідність звернутися до Львівської обласної державної адміністрації, так як розпорядником земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення виступає Львівська облдержадміністрація.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру від 25.05.2019 №32-13-0.31-3964/2-19 вказано, що заявником не долучено жодних графічних матеріалів всупереч вимогам ст.123 Земельного кодексу України, що унеможливлює забезпечити розгляд звернення по суті щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до п.3 ст..123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевою самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку мас право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

У разі встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або формування земельної ділянки, необхідної для здійснення державно-приватного партнерства (реалізації проекту, що здійснюється на умовах концесії), замовником документації із землеустрою є державний партнер (концесієдавець), а також за його дорученням державне або комунальне підприємство, установа, організація чи господарське товариство, 100 відсотків акцій (часток) якого належать державі, Автономній Республіці Крим, територіальній громаді або іншому господарському товариству, 100 відсотків акцій (часток) якого належать державі.

Згідно пункту 4 статі 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець, під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що згідно відповіді Львівської обласної ради від 20.06.2019 №02-вих-691, на запит відповідача від 18.06.2019 №02-2930, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо оформлення права користування земельними ділянками в межах прикордонної смуги вздовж лінії Державного кордону України між лінією основних інженерних споруд та території Жовківського (22,3 км), Яворівського (28,1 км) і Сокальського (54,7 км) районів Львівської області та оформлення речових прав до облради не надходило.

Суд також встановив, що 24.07.2019 на адресу відділу надійшла заява від 11.07.2019 №30.33-2919 вих-19, про надання інформації про хід виконання від Військової прокуратури Львівського гарнізону. Державним виконавцем 29.07.2019 надіслано відповідь на звернення рекомендованою кореспонденцією.

Судом встановлено з поданих до матеріалів справи доказів, що державним виконавцем 07.04.2020 надіслано вимогу №58971381/5 позивачу, щодо надання інформації про вжиті заходи та виконання рішення.

Судом встановлено, що позивач надав відповідь на вимогу виконавця від 15.04.2020 №114/4389, де вказує, що «на зазначені клопотання надійшли відповіді з Яворівської Районної державної адміністрації у Львівській області, Жовківської Районної державної адміністрації у Львівській області про те, що розгляд зазначеного питання не відноситься до їх компетенції та Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування. Таким чином станом на сьогодні дозволу на виготовлення документації на постійне землекористування не отримано. Враховуючи вищезазначене Львівським прикордонним до Львівського окружного адміністративного суду було подано заяву про відстрочення виконання судового рішення по справі № 813/1997/18. З Львівського окружного адміністративного суду надійшла відповідь в якій зазначено, що розгляд заяви відбудеться після повернення справи до суду першої інстанції. На сьогоднішній день справа перебуває на розгляді у Верховному Суді.»

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження визначено, що у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, виконавче провадження підлягає закінченню.

Таким чином, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач не виконав рішення суду згідно з виконавчим документом, зокрема позивач не звернувся з клопотанням в порядку передбаченому Земельним кодексом України до компетентного органу для отримання дозволу на виготовлення проєктів для відведення земельних ділянок та не оскаржував відмов у наданні дозволів у судовому порядку.

У відповідності до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» і не пізніше п`яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження»

Судом встановлено, що згідно матеріалів наданих боржником, відповідач правомірно встановив невиконання рішення суду, про що склав 25.05.2020 акт державного виконавця про невиконання рішення суду, у зв`язку з чим 26.05.2020 державним виконавцем у відповідності п.2 ст. 63, п.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Предметом доказування відповідно до ч.2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ним рішення суду виконано належно та в повному обсязі, чи переконливих доказів на підтвердження поважних причин невиконання рішення суду, оскільки судом встановлено невчинення позивачем всіх заходів для виконання такого.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем встановлено невиконання рішення суду, відповідачем правомірно винесено постанову про накладення штрафу на позивача. Правомірність прийняття оскаржуваного рішення відповідачем доведена.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідач діяв у порядку та спосіб встановлений Законом України Про виконавче провадження, порушень прав позивача не допущено, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст.139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-248, 256, 287, 294, 295 КАС України, суд,
у х в а л и в :
1. У задоволенні адміністративного позову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про скасування постанови Личаківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Західного міджрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Львів) за участі третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військова прокуратура Львівського гарнізону відмовити повністю.

2. Судові витрати відшкодуванню не підлягають

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24.06.2020.

Суддя Коморний О.І.