Справа № 344/4061/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 344/4061/20 пров. № А/857/5040/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Курильця А.Р.

суддів: Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2020 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції Татарінова О.А.,

час ухвалення рішення 01.04.2020 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовом до Галицької митниці Держмитслужби (далі відповідач) про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2020 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не дослідив у повній мірі докази, які свідчать про поважність причин пропуску строку на звернення до суду та прийняв необґрунтоване рішення. Позивач вже зверталась з вказаним позовом до суду, проте постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 року в задоволенні позову відмовлено з підстав заявлення його до неналежного органу. Таким чином, позивач змушена повторно звертатись за захистом свої прав до суду з позовом до належного відповідача, а тому є підстави для поновлення пропущеного строку.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу за їхньої відсутності в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Судом встановлено, що 24.09.2019 року заступником начальника - начальником УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучаком С.В. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 144/20600/19, якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 43 579,05 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.02.2020 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову в справі про порушення митних правил №144/20600/19 від 24.09.2019 року, винесену заступником начальника - начальником УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучаком С.В., якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 43 579,05 грн. Провадження в справі про порушення позивачем митних правил закрито.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 року апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.02.2020 року скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні адміністративного позову позивача відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що адміністративний позов заявлено до заступника начальника - начальника УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучака Сергія Володимировича, тобто до неналежного відповідача, оскільки у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення митних правил у сфері податкової і митної політики, відповідачем повинен бути відповідний орган доходів і зборів.

19.03.2020 року позивачем повторно подано адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне правопорушення та зазначено належного відповідача - Галицьку митницю Держмитслужби.

Апеляційний суд наголошує, що при вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку звернення до дати звернення з позовною заявою вперше; з моменту відмови в задоволенні вперше поданої позовної заяви до дати повторного звернення з позовом.

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду винесена 12.03.2020 року, а повторний позов подано до суду першої інстанції 19.03.2020 року, тобто в найкоротші строки, що свідчить про намір добросовісної реалізації належного особі права на оскарження винесеної митним органом постанови та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З прецедентного права Європейського Суду слідує, що «право на суд», з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права.

Проте суд зазначає, що, як би чітко не було сформульоване законодавче положення, у будь-якій галузі права існуватиме неминучий елемент судового тлумачення. Завжди існуватиме потреба у роз`ясненні нечітких норм або тих, що потребують пристосування до обставин, що змінюються.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів зазначає, що причину пропуску строку звернення до суду із позовною заявою можна вважати поважною, а у зв`язку із відсутністю законодавчої заборони на поновлення такого строку, строк звернення до суду із позовом підлягає поновленню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 121,308,312,315,320,321,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 344/4061/20 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 24 червня 2020 року