Справа № 9901/536/19
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 9901/536/19

Провадження № 11-184заі20

Суддя Великої Палати Верховного Суду Прокопенко О. Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 травня 2020 року у справі за її позовом до Президента України, треті особи: Рада національної безпеки і оборони України (далі - РНБО), Служба безпеки України, про визнання протиправним та нечинним Указу Президента України,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила: визнатипротиправним та нечинним Указ Президента України від 19 березня 2019 року № 82/2019 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (далі - Указ Президента України) в частині введення в дію підпункту 1 пункту 2 рішення РНБО від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) строком на три роки до ОСОБА_1 , включеної до додатку 1 до вказаного рішення РНБО за номером 180; зобов`язати відповідача протягом 30 днів з моменту ухвалення рішення у справі подати до суду звіт про його виконання; судові витрати покласти на відповідача.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 25 травня 2020 року на підставі пункту 8 частин першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) закрив провадження у справі.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Тарасенко Олег Володимирович, подала апеляційну скаргу.

Статтею 296 КАС встановлено вимоги до апеляційної скарги, однак подана апеляційна скарга не відповідає вимогам, зазначеним у цій статті.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

ОСОБА_1 не додала цього документа, водночас заявила клопотання про звільнення її від сплатисудового збору, на обґрунтування якого послалася на те, що є внутрішньо переміщеною особою, єдиним джерелом її доходів була пенсія. Однак з квітня 2019 року ОСОБА_1 втратила можливість отримувати пенсію через застосування до неї санкцій на підставі оскаржуваного Указу Президента України. Оскільки будь-які активи і майно позивачки заблоковані оскаржуваним Указом Президента України, ОСОБА_1 не має можливості сплатити судовий збір.

Як на доказ відсутності можливості сплатити судовий збір позивачка, крім оскаржуваного Указу Президента України, посилається на рішення РНБО від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» та довідку Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 5 квітня 2019 року № 110.35-25/513 про те, що на її ім`я відкрито рахунок в національній валюті до якого застосовуються обмежувальні заходи (санкції).

Відповідно до частини першої статті 133 КАС суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною другою статті 132 КАС розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI«Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою статті 8 цього Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Як убачається із оскаржуваної ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 травня 2020 року Указом Президента України від 14 травня 2020 року № 184/2020 введено в дію рішення РНБО від 14 травня 2020 року «Про застосування, скасування і внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», відповідно до підпункту 1 пункту 5 якого у додатку 1 до рішення РНБО від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», уведеного в дію Указом Президента України, виключено позицію 180, відповідно до якої до позивачки було застосовано санкції.

Оскільки зазначені умови, за наявності яких ОСОБА_1 можна було б звільнити від сплати судового збору, відсутні; доказів, що підтверджують незадовільний майновий стан та відсутність джерел доходу на момент подання апеляційної скарги позивачка не надала, то її клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

На підставі підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VIза подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України від 14 листопада 2019 року № 294-IХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу складає 2102 грн.

Таким чином, розмір належного до сплати за подання ОСОБА_1 апеляційної скарги судового збору становить 2102 грн.

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 потребує усунення зазначених недоліків.

Відповідно до статті 298 КАС до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169цього Кодексу.

Ураховуючи наведене та вимоги частини другої статті 298 і статті 169 КАС, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржниці строк для усунення її недоліків.

Апеляційну скаргу буде повернуто скаржниці, якщо вона не усуне її недоліки протягом установленого строку (пункт 1 частини четвертої статті 169КАС).

Керуючись статтями 133, 169, 296-298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Великої Палати Верховного Суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 травня 2020 року.

2. Залишити без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 травня 2020 року.

3. З урахуванням положень пункту 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України установити строк до 10 серпня 2020 року для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

4. Роз`яснити, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги в установлений судом строк її буде повернуто скаржниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Великої Палати

Верховного Суду О. Б. Прокопенко