Справа № 160/3878/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2020 року Справа № 160/3878/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В, розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що висновки, викладені в акті перевірки щодо завищення суми, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду у вересні 2019 року на 184574 грн. є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству. Висновки відповідача грунтуються на тому, що ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій, проте господарські операції позивача з ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» були цілком реальними та направленими на настання відповідних наслідків, тобто придбання товару та виконання робіт, які використані у господарській діяльності позивача. Реальність виконання господарських операцій підтверджується оформленими належним чином первинними документами.
Ухвалою суду від 23.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представник позивача надав відповідь на відзив, у якій підтримав доводи, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача надав додаткові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" зареєстровано як юридична особа 25.12.2007 року та перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДПС відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За результатами перевірки складено акт №22/28-10-50-05/35537363 від 20.12.2019 року (а.с.13-25).
Висновком документальної позапланової виїзної перевірки встановлені порушення п.198.1, п.198.2 ст.198, п.200.1, "в" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в вересні 2019 року на 184 574 грн.
На підставі акту перевірки від 20.12.2019 року №22/28-10-50-05/35537363 відповідачем сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення від 20.01.2020 року №000215005, яким ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 184 574 грн. (а.с.12).
Позивач, вважаючи прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з цим позовом про його скасування.
Надаючи оцінку правовідносини, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Також належить враховувати вимоги Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Про наявність протиправної податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про:
- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;
- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;
- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;
- відсутність первинних документів обліку.
Виникнення спору обумовлено тим, що найбільш поширеним способом порушення норм податкового законодавства є штучне введення в операції реального сектору економіки інших суб`єктів господарювання з метою отримання податкових та інших переваг.
Саме для недопущення вказаних порушень здійснено податковий контроль, з огляду на те, що при відсутності фактичної реалізації товарів податковий кредит формується шляхом маніпулювання податковою звітністю. Це здійснюється із проведенням транзитних фінансових потоків, спрямованих на надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування витрат та податкового кредиту, з метою надання вигоди третій особі, та не мають реального товарного характеру.
Виходячи із практики недопущення відображення в податковому обліку таких операцій вирішальним є підтвердження реальності операцій іншими належними та допустимими доказами, ніж видаткова та податкова накладна.
Відповідно до пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: 72.1.1. від платників податків та податкових агентів; 72.1.2. від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, 72.1.3. від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків, звіти про підзвітні рахунки, подані від фінансових агентів; 72.1.4. від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; 72.1.5. за наслідками податкового контролю; 72.1.6. для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.
Згідно з пунктами 74.1. 74.3. статті 74 ПК України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику; зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.
Прийняття під час розгляду справи податкової інформації, як належного доказу зумовлено вищезазначеними нормами ПК України та правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верхового Суду від 02.10.2018 року по справі № 816/2328/17.
Щодо взаємовідносин позивача з контрагентом ФОП ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Між ТОВ "ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (покупець) та ФОП ОСОБА_1 (постачальник) укладено договір поставки №20180230 від 23.03.2018 року, за умовам якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення, в подальшому іменується Товар.
Відповідно до розділу 3 вказаного договору Товар поставляється на умовах, зазначених у Специфікаціях до Договору, згідно Інкотермс 2000. Товар поставляється партіями в терміни, узгоджені сторонами в Специфікаціях.
Специфікаціями №5/20180230 від 09.07.2019 року, №6/20180230 від 22.07.2019 року, №7/ 20180230 від 06.08.2019 року передбачено постачання випробувального комплексу Ретом-21 та 3 датчиків індуктивних.
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано в копіях: рахунки на оплату №2607-2 від 26.07.2019 року, №2008-1 від 20.08.2019 року, №1009-1 від 10.09.2019 року; видаткові накладні №1408-1 від 14.08.2019 року, №2008-1 від 20.08.2019 року, 1009/1 від 10.09.2019 року; прибуткові ордери №5727 від 27.08.2019 року, №6133 від 12.09.2019 року; платіжні доручення №9502 від 13.09.2019 року, №9941 від 27.09.2019 року.
ФОП ОСОБА_1 виписані податкові накладні:
1) податкова накладна № 1 від 20.08.2019 року на загальну суму 13 800 грн., у т.ч. ПДВ 2 300 грн. (датчик ВБИ-Ф270-110У-2113-3А у кількості 2 шт. за ціною 5 750 грн.) включена до складу податкового кредиту серпня 2019 року, така сума відображена в Додатку 5 декларацій з ПДВ за серпень 2019 року та в рядку 16 декларації з ПДВ за вересень 2019 рік;
2) податкова накладна № 2 від 14.08.2019 року на загальну суму 20 700 грн., у т.ч. ПДВ 3 450 грн. (датчик ВБИ-Ф270-110У-2113-3А у кількості 3 шт. за ціною 5 750 грн.), включена до складу податкового кредиту вересня 2019 року, така сума відображена в Додатку 5 декларацій з ПДВ за вересень 2019 року;
3) податкова накладна № 2 від 10.09.2019 року на загальну суму 366 000 грн., у т.ч. ПДВ 61 000 грн. (випробувальний комплекс Ретом-21 у кількості 1 шт. за ціною 305 000 грн.) включена до складу податкового кредиту вересня 2019 року., така сума відображена в Додатку 5 декларацій з ПДВ за вересень 2019 року.
Специфікаціями визначено, що поставка товару імпортного та вітчизняного виробництва повинна підтверджуватися сертифікатами якості. До матеріалів справи надано копії паспортів.
Паспорт ВИ.00.069-01, який складено 31.07.2019 року на вимикачі ВБИ типу ф270-110У-2113-3А у кількості 2 шт., № партій 6614. В підтвердження того, що зазначений товар придатний до експлуатації, паспорт скріплений печаткою підприємства-виробника та печаткою відділу технічного контролю 1 ЗАО "СЕНСОР".
Паспорт.00.069-02 ПС 2018р. складено 14.08.2019 року на вимикач В БИ типу ф270-110У-2113-3А у кількості 1 шт. В підтвердження того, що зазначений товар придатний до експлуатації, паспорт скріплений печаткою ФОП ОСОБА_1 .
Отже, надані паспорти складені лише на 3 одиниці продукції, а паспорт 00.069-02 ПС 2018 року підписано не виробником зазначеного товару.
Крім того, позивачем не надано сертифікату якості або інших документів щодо технічного стану випробувального комплексу Ретом-21.
З акту перевірки вбачається, що при проведенні аналізу ланцюга постачання за даними АІС «Податковий Блок», ввезення на митну територію України датчиків (вимикачів) ф270-110У-21 13-3А не встановлено.
В акті перевірки зазначено, що згідно АІС "Податковий блок" ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Харківській області; стан платника: 0; основний вид діяльності: неспеціалізована оптова торгівля; згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма 1-ДФ) протягом 2019 року не подано, інша інформація щодо кількості працюючих відсутня. За даними ЄРПН не придбає послуги з оренди виробничих та складських приміщень. ОСОБА_1 є керівником та засновником ТОВ "СЕНСОРІКА". ОСОБА_1 є посередником, за даними єдиного реєстру податкових накладних датчики ВБИ-Ф270-110У-2113-3А придбані у ТОВ "СОЛАР ПРОМ" у кількості 6 шт. за ціною 4 600 грн.
ТОВ "СОЛАР ПРОМ" згідно даних АІС "Податковий блок" зареєстровано у ГУ ДПС у Запорізькій області, стан -0, вид діяльності - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення. Інформація щодо чисельності та наявності основних засобів відсутня. Зареєстровано з 05.02.2019 року.
TOB "САКО-2000" придбано датчики у кількості 6 шт. за ціною 4380,95 грн. без ПДВ, сума поставки складає 26 285,7 грн.(без ПДВ), згідно даних АІС «Податковий блок» зареєстровано у ГУ ДПС у м. Києві, стан - 0, вид діяльності - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення. Зареєстровано 10.04.2019 року. Чисельність та основні засоби - інформація відсутня. Платник ПДВ з травня 2019 року.
Контролюючим органом зроблено висновок, що відсутність трудових ресурсів, основних засобів, оренди обладнання та складських приміщень, а також відсутність відповідного виду діяльності, вказує на те, що ТОВ "САКО-2000» не є виробником датчиків ВБИ-Ф270-110У-2113-3А. При проведенні аналізу ланцюга постачання за допомогою єдиного реєстру податкових накладних, встановлено обрив ланцюга. З моменту реєстрації в якості платника податку на додану вартість ( травень 2019 року) підприємством подані декларації за червень - жовтень 2019 року з нульовими показниками. Відсутність задекларованих сум податкового кредиту та відсутність придбання за даними єдиного реєстру податкових накладних, вказує на відсутність джерела походження датчиків ВБИ-Ф270-110У-2113-3А.
Контролюючим органом зроблено висновок, що відсутність трудових ресурсів, основних засобів, оренди обладнання та складських приміщень, а також відсутність відповідного виду діяльності, вказує на те, що ТОВ "ЛАБІОЗА" не є виробником датчиків. При проведенні аналізу ланцюга постачання за допомогою єдиного реєстру податкових накладних, встановлено обрив ланцюга. Протягом червня - вересня 2019 року підприємством не задекларовано суми податкового кредиту з податку на додану вартість.
Отже, відсутність задекларованих сум податкового кредиту та відсутність придбання за даними єдиного реєстру податкових накладних, вказує на відсутність джерела походження датчиків ВБИ-Ф270-110У-2113-3А.
ТОВ "ЛЕНТОКС ПЛЮС" зареєстровано у ГУ ДПС у Львівській області, стан - 0, вид діяльності - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ та 3 квартал 2019 року кількість працюючих складає 17 осіб., основна засоби - відсутні.
ТОВ «ІНТЕЛ РЕСУРС» зареєстровано у ГУ ДПС у Львівськів області, стан - 0, вид діяльності - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 3 квартал 2019 року кількість працюючих складає 1 особа. Інформація щодо основних засобів відсутня. Підприємство зареєстровано в червні 2019 року. В якості платника податку на додану вартість зареєстровано з липня 2019 року.
Контролюючим органом зроблено висновок, що відсутність трудових ресурсів, основних засобів, оренди обладнання та складських приміщень, а також відсутність відповідного виду діяльності, вказує на те, що ТОВ «ІНТЕЛ РЕСУРС» не є виробником випробувального комплексу Ретом-21. За даними єдиного реєстру податкових накладних не встановлено придбання зазначеного товару. Податковий кредит сформовано за рахунок побутових товарів, тютюнових виробів та інш. Відсутність у контрагентів по ланцюгу постачання власних/орендованих основних фондів для виробництва/зберігання товару, незначна кількість працівників, вид діяльності не пов`язаний з виробництвом будь-якого товару, унеможливлює ведення господарської діяльності.
За результатами дослідження ЄРПН та АІС "Податковий Блок" встановлено обрив ланцюга постачання реалізованого товару ФОП ОСОБА_1 для ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ".
Зважаючи на викладене, ані ФОП ОСОБА_1 , ані вищенаведені контрагенти-постачальники не мали фізичної можливості виробляти/зберігати товар без наявності працівників та основних фондів. Крім того встановлено невідповідність між придбаним (побутові товари, продукти харчування та ін.) та реалізованим (випробувальний комплекс Ретом-21, датчики ВБИ-Ф270-110У-2113-3А) товаром по вищезазначеним ланцюгам постачання.
Вищезазначене дає змогу стверджувати щодо відсутності реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, недостовірність даних відповідних первинних документів, що не дозволяє формувати дані податкового обліку.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ" суд зазначає наступне.
До складу податкового кредиту вересня 2019 року позивачем включено податкові накладні по взаємовідносинам ТОВ " КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ" на загальну суму 706 941,60 грн., в т.ч. ПДВ 20% 117823,60 грн.
Між ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (замовник) та ТОВ " КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ" (підрядник) укладено договір підряду №20190544 від 04.09.2019 року, за умовами якого підрядник зобов`язується виконати роботу за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботу, виконану в межах та на умовах даного договору.
Відповідно до розділу 4 вказаного договору розрахунок за роботу та матеріали проводиться згідно виконаних робіт і використаним матеріалам, визначеними кошторисною документацією та договірними цінам в межах 804000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% -134000,00 грн.
Позивачем надано в копіях: акти приймання виконаних будівельних робіт; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; підсумкову відомість за актом №3; платіжні доручення.
ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» виписано податкові накладні:
1) № 49 від 13.09.2019 року на загальну суму 241 200 грн., у т.ч. ПДВ 40 200 грн. (ремонт доріг та авто виїзду);
2) №52 від 25.09.2019 року на загальну суму 465 741,60 грн., у т.ч. ПДВ 77 623,60 грн. (ремонт доріг та авто виїзду).
Отже, враховуючи недостатність трудових ресурсів у контрагентів-постачальників та інші встановлені факти є підстави стверджувати про відсутність реально вчиненої господарської операції. ТОВ "КАПІТАЛ CTPOЙ ІНВЕСТ" складено первинні документи для позивача на проведення робіт, фактичне виконання яких не підтверджено, внаслідок чого позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення такої операції, що призвело до завищення податкового кредиту у вересні 2019 року на 117824 грн.
Надаючи оцінку доводам позивача, викладеним у позовній заяві, та з системного аналізу акту перевірки і наданих до матеріалів справи документів, суд погоджується з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки, та вважає, що надані первинні документи, податкова інформація, не дають можливості встановити реальність відображених у податковому обліку та розглянутих вище господарських операцій з зазначеними контрагентам, що дає підстави дійти висновку про їх сумнівність.
Суд зазначає, що для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. У разі, якщо фактичного здійснення господарських операцій не було, документи, які складені за результатом таких операцій, не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів таким документів.
Суд вважає, що висновки, викладені в акті перевірки та всі вищевикладені факти свідчать про формальний підхід до оформлення первинних документів по вказаним операціям та відповідно про їх юридичну дефектність.
Про необхідність доведення належними документами первинного обліку правомірність та обґрунтованість складу податкового кредиту, також свідчить висновок Верховного Суду, сформований у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 року по справі №804/7009/13-а.
Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством; платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.
На підставі пункту 198.1. статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Пунктом 198.2. статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу; у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Як зазначено в пункті 200.1. статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пункту 200.4. статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
На підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (пункт 58.1 статті 58 ПК України).
Встановлені судом обставини справи дають підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, не можуть вважатися належно оформленими звітними документами, які посвідчують факт реального постачання товару (виконання робіт), внаслідок чого позивачем завищено суму, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у вересні 2019 року на 184 574 грн.
Суд наголошує, що для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. У податкових правовідносинах є неприпустимою ситуація, яка дозволяла б недобросовісним платникам за допомогою інструментів, що використовуються у цивільно-правових відносинах, створювати ситуацію формальної наявності права на отримання податкової вигоди (у тому числі шляхом формування податкового кредиту по нереальним операціям).
Суд критично оцінює посилання позивача в письмових заявах по суті справи на судові рішення в інших справах, оскільки вони винесені за наявності інших фактичних обставин справи.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, у задоволенні позову ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" належить відмовити в повному обсязі.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати присудженню на користь позивача не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар