Справа № 309/875/20
Суддя: Довжанин М. М.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/875/20
Провадження № 2-а/309/48/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2020 р. м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Данило І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Яким Михайла Михайловича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Яким Михайла Михайловича, в якому просить поновити йому строк для оскарження постанови інспектора Хустського відділу поліції Головного управління поліції у Закарпатській області капрала поліції Яким М.М. від 02.04.2020 року серії ЕАк №2331080, як такий що пропущений з поважних причин, визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк №2331080 від 02.04.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень, як незаконну, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Посилається на те, що вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає постанову незаконною і такою, що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення та винесеною з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, що ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху за відсутності будь-яких доказів. Відповідачем не наведено жодного належного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. До суду від представника позивача Калин В.Ю. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача Позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач інспектора Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Яким М.М. в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується наявною у матеріалах справи розпискою про отримання повістки про виклик до суду. Причини неявки суду не повідомив.

Виходячи з наявних доказів у справі, суд вважає за можливе на підставі ст. 205 КАС України справу вирішувати без участі сторін та підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.04.2020 року серії ЕАк №2331080, винесеної інспектором Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Яким М.М., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В постанові зазначено, що 02.04.2020 р. о 11 год. 40 хв., м. Хуст, Об`їзна 29, за межами населеного пункту не користувався ближнім світлом фар та не мав поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів, стаття 126 частина 1 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова посадової особи по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку і відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов`язок по доведенні своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов`язані довести ці обставини відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства У країни.

На підставі ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення, серії ЕАк №2331080 від 02.04.2020 року, винесеної інспектором поліції Яким М.М., не зазначено жодних доказів, на підставі яких було встановлено наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

Частина перша та друга статті 258 КУпАП визначає випадки коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

У відповідності до ст.276 Кодексу справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015р. у справі №1- 11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст.258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші, види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність. передбачена ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

В свою чергу, у відповідності до ст.257 Кодексу протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

З' відповідності до п.п.9, 11, 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

у графі «назва документа, серія, №, ким: і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» -- інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративне правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.248 Кодексу України про адміністративне правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясовуються інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до її.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи з наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення жодних доказів, які б підтверджували те, що позивачем, були порушенні Правила дорожнього руху України немає.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена інспектором з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП, а також не відповідає вимогам закону, є такою, що порушує права та законні інтереси позивача, суд дійшов переконання, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.04.2020 року серії ЕАк №2331080, винесена інспектором Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Яким М.М., якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Згідно з положеннями ч.5 ст.288 КУпАП «особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита».

Крім того, Постановою колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 13.12.2016 року по справі №306/17/16-а, сформовано наступний правовий висновок:

У справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, статей 2, 3, 4 Закону № 3674VI позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції.

Зважаючи на те, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 не було вручено, а про існування неї він дізнався лише 17.04.2020 року в Хустському ВП ГУНП, отримавши відповідь на адвокатський запит, суд вважає, що позивачу слід поновити строк для оскарження такої постанови, як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ч. 1 ст. 122, ст.ст. 247, 251, 258, 280, ст.ст. 77, 210, 241, 243, 286, 294-295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови інспектора Хустського відділу поліції Головного управління поліції у Закарпатській області капрала поліції Яким М.М. від 02.04.2020 року серії ЕАК №2331080.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.04.2020 року серії ЕАк №2331080, винесену інспектором Хустського відділу поліції Головного управління поліції в Закарпатській області капрала поліції Яким М.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження по вказаній справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене до восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хустський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.