Справа № 160/2140/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року Справа № 160/2140/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобудмеханізація" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
21 лютого 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлобудмеханізація" звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем 03.03.2020 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
20.03.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.
Зауважив, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку позивача з питання порушення терміну сплати (перерахування) орендної плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, якою встановлено порушення ТОВ «Житлобудмеханізація» термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання по орендній платі за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Вказав, що перевірка проведена правомірно, виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
За результатами проведеної перевірки складено акт камеральної перевірки з питання порушення терміну сплати (перерахування) орендної плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості від 24.04.2019 р. №2358/04-36-51-43/01238264, у висновках якого зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення ТОВ «Житлобудмеханізація» термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання по орендній платі за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.
У даному акті зазначено, що перевіркою термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з орендної плати за землю встановлено порушення вимог, визначених п.п. 287.3 ст.287 та п.п. 57.3 ст.57 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати за землю відповідно до наступних податкових декларацій:
На підставі акту перевірки від 24.04.2019 р. №2358/04-36-51-43/01238264 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесені наступні податкові повідомлення-рішення:
Не погодившись з прийнятими контролюючим органом у відношенні позивача податковими повідомленнями-рішеннями за результатами проведення камеральної перевірки, ТОВ "Житлобудмеханізація" було направлено на адресу Державної податкової служби України скаргу.
Рішенням Державної податкової служби України від 16.01.2020 р. № 1972/6/99-0-08-05-05-06 скаргу на податкові повідомлення-рішення від 18.10.2019 року №, № ГУ ДПС у Дніпропетровській області задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.10.2019 року № в частині застосування штрафу в сумі 479,53 грн та залишено без змін зазначене ППР в іншій частині та податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 18.10.2019 року № .

У зв`язку із скасуванням Державною податковою службою України податкового повідомлення-рішення від 18.10.2019 року № в частині застосування штрафу в сумі 479,53 грн, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області 28.01.2020 року винесене податкове повідомлення-рішення №34105130/1, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобудмеханізація" застосовано штраф у розмірі 7 852,10 грн.

Правомірність вищенаведених податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області є предметом даної адміністративної справи.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно із п.п.20.1.4. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За нормами п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У відповідності до п.п.75.1.1. п.75.1. ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пп. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (п. 31.1 ст.31 ПК України).

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 країни).

Пунктом 14.1 статті 14 ПК України визначено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72); орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 ); плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності(підпункт 14.1.147 ).

Згідно з пунктом 285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України встановлено що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 287.4 ст. 287 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо наявності у позивача обов`язку сплачувати орендну плату за землю та земельний податок у визначені ПК України строки.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18. ст. 56 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Житлобудмеханізація подало до контролюючого органу податкову декларацію з орендної плати за землю на 2018 рік № від 12.02.2018 року.

Згідно наданих позивачем копій платіжних доручень від 15.11.2018 р. №588 на суму 75 000,00 грн, від 19.11.2018 р. № 587 на суму 11 658,18 грн, від 27.11.07.2018 р. №589 на суму 30 000,00 грн, від 27.11.2018 р. №598 на суму 41 658,18 грн, від 21.11.2018 р. №592 на суму 83 317,00 грн, від 25.01.2019 р. №613 на суму 8550,00 грн, від 29.01.2019 р. №614 на суму 33 108,18 грн товариство позивача вчасно сплачувало податкові зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб та з орендної плати з юридичних осіб, які визначені в наведеній вище декларації.

Однак, у позивача на час сплати ним самостійно задекларованих сум грошових зобов`язань був наявний податковий борг відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 16.04.2014 року.

Станом на 31.12.2015 року у ТОВ «Житлобудмеханізація» відповідно до облікової картки платника податків з орендної плати за землю була недоїмка у розмірі 495 330,85 грн., а тому відповідно до п.87.9. ст.87 ПК України кошти які сплачував позивач контролюючий орган спрямовував в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення та внаслідок чого на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України застосував до платника штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач своєчасно сплачував обов`язкові платежі з орендної плати за землю та земельного податку. Однак, у зв`язку з наявністю податкового боргу, податковий орган у відповідності до приписів пункту 87.9 ст. 87 ПК України обґрунтовано зарахував вказані платежі в рахунок погашення податкового боргу.

За таких обставин сплата орендної плати за землю та земельного податку була здійснена позивачем з простроченням визначених законодавством строків.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що податковим органом обґрунтовано застосовані до позивача штрафні санкції на підставі п.126.1 ст.126-1 ПК України за несвоєчасну сплату узгоджених сум грошових зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобудмеханізація" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у справі не стягуються.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобудмеханізація" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Судові витрати у справі не стягуються.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник