Справа № 384/193/20
Суддя: Сорокіна О. О.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 384/193/20

№пр. 2-а/384/5/2020

16 червня 2020 року смт. Вільшанка

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді Сорокіної О.О.,

з участю секретаря судового засідання Рябова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Вільшанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Боруш Андрій Олександрович, до інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Волошина Артема Вікторовича, Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Боруш А.О., звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Волошина Артема Вікторовичапро визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушеннясерії ЕАК №2393199 від 15 квітня 2020 року, посилаючись на те, що 15 квітня 2020 року відносно нього відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 255 грн. за невиконання вимоги знака 3.41 «Контроль», тобто за вчинення порушення п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху.

Постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор суттєво порушив його права. Відповідач не надав йому можливості скористатись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, зокрема правом на безоплатну правову допомогу, та порушив порядок розгляду справи.

Крім цього зазначає, що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки виконував вказівку відповідача щодо зупинки транспортного засобу, яка має перевагу перед сигналами світлофорів та вимогами дорожніх знаків і є обов`язковою для виконання.

Ухвалою від 22 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 15 травня 2020 року було залучено у якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області.

19 травня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він заперечує проти позовних вимог та зазначає, що позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими обґрунтовує обставини, наведені у позовній заяві, у зв`язку з чим просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Разом з відзивом відповідач надав суду відеозапис з нагрудної камери DSJX300096_BA0096.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність та задовольнити позов.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. У своєму відзиві відповідач, лейтенант поліції Волошин Артем Вікторович, заявив клопотання про розгляд справи за наявними у справі доказами та поясненнями у його відсутність, пов`язану зі службовою зайнятістю.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 15 квітня 2020 року по вул. Героїв Сталінграда, 30, к. 1 в м. Кропивницький о 16 год. 25 хвилин відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2393199, якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Позивачу ставиться в провину те, що він 15.04.2020 року по вул. Героїв Сталінграда в м. Кропивницький, керуючи автомобілем "LAND ROVER DISCOVERY 3.0" н.з. " НОМЕР_1 ", не виконав вимоги знака 3.41 «Контроль», чим порушив п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху (а.с.10).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1 статті 9, ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже вказаною нормою визначено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, право на юридичну допомогу при розгляді справи. Вказане право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кореспондується з обов`язком посадової особи, яка розглядає справу, забезпечити реалізацію такого права.

Такий обов`язок посадової особи, зокрема, передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р. Так, відповідно до п.4 Розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП. Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП, інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери DSJX300096_BA0096 від 15.04.2020, позивачу було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, після чого він о 16 год. 50 хв. (час на відео) заявив усне клопотання про надання можливості скористатися безоплатною правовою допомогою, а о 17 год. 18 хв. (час на відео) передав інспектору своє письмове пояснення по суті справи та письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з бажанням скористатися професійною правничою допомогою (а.с.18-20), яке одразу ж без належної мотивації було ним відхилено о 17 год. 19 хв. (час на відео). Також, о 16 год. 52 хв. (час на відео) на відео зафіксоване висловлювання інспектора іншій невстановленій особі щодо позивача «хоче мені попсувати нерви, але все одно йому штраф випишу», що окремо вказує на упереджене ставлення до водія та небажання дотримуватися встановленої процедури розгляду справи. Отже, як вбачається з матеріалів справи та наданих доказів, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатися правовою допомогою, про що надав відповідачу відповідне письмове клопотання. Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. З урахуванням наведеного, суд вважає, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, тому і порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.

Разом з цим, при перегляді в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції DSJX300096_BA0096 від 15.04.2020 року, судом встановлено, що відеофіксація по розгляду справи про адміністративне правопорушення розпочалася з 16 год. 43 хв. (час на відео), в той час як у відзиві та копії постанови зазначено що факт адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 зафіксовано о 15 год. 14 хв. Тобто, з моменту фіксації вчинення правопорушення і до моменту початку розгляду справи, про який повідомив відповідач о 16 год. 49 хв. (час на відео) пройшло біля півтори години. При цьому на відео не видно порушення позивачем Правил дорожнього руху, відеозапис не містить фіксації факту адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину позивачеві.

З відеозапису також вбачається, що після отримання о 17 год. 18 хв. (час на відео) від позивача письмових пояснення та клопотання про відкладення розгляду справи та надання професійної правничої допомоги, відповідач на відеозаписі зазначив що йде до службового автомобіля для складання адміністративного матеріалу та роздруковування на принтері постанови. Роздрукована постанова була вручена позивачу о 17 год. 30 хв. (час на відео).

В той же час, в копії оскаржуваної постанови, долученої до адміністративного позову, часом розгляду справи є 16 год. 25 хв. (а.с.10).

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У зв`язку з цим, не може бути прийнятим аргумент відповідача щодо відсутності доказів, які мали б спростовувати факт наявності адміністративного правопорушення з боку позивача.

У висновках, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) зазначено, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Доведення «поза розумним сумнівом» означає, що позиція представлена суб`єктом владних повноважень, має бути доведена таким чином, щоб у «розумної (розсудливої) людини» не лишилося «розумного сумніву» що особа винна.

В той же час, належні та допустимі докази на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані, факт скоєння правопорушення на відео не зафіксований. Окрім відеозапису відповідачем не було надано інших доказів на підтвердження адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки містяться у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 17 березня 2020 року по справі №344/4293/17.

Сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Інші належні докази на підтвердження наведених в постанові про адміністративне правопорушення обставин сторонами не подані, в матеріалах справи відсутні. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, тобто при винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Зважаючи на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2393199 від 15 квітня 2020 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесена відповідачем з порушеннями вимог чинного законодавства, враховуючи те, що у справах даної категорії обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладено на суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст. 77 КАС України), суд доходить висновку, що суб`єктом владних повноважень не було дотримано процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Більш того, місцем скоєння правопорушення та місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення є м. Кропивницький Кіровоградської області, вулиця Героїв Сталінграда, 30 к.1.

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до розпорядження Кіровоградського міського голови від 19 лютого 2016 року №24 «Про перейменування вулиць, провулків та інших об`єктів топоніміки міста», що розміщене за посиланням http://www.kr-rada.gov.ua/files/content/files/raspod-5224.pdf, вулиця Героїв Сталінграда від вулиці Волкова до кінця перейменована на вулицю Героїв України, а від вулиці Андріївської до вулиці Волкова - на вулицю Академіка Тамма. Отже, на час винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, вулиці Героїв Сталінграда в м. Кропивницькому Кіровоградської області не існувало.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, виходячи із повноважень, встановлених п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України, з урахуванням висновку про розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача без дотримання процедури, встановленої КУпАП, та відсутності належних та достатніх доказів на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення, суд доходить висновку, що після вирішення питання про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Волошина Артема Вікторовича, Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю. Скасувати постанову інспектора УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Волошина Артема Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2393199 від 15 квітня 2020 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Вільшанський районний суд Кіровоградської області).

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ;

відповідачі:

Управління патрульної поліції в Кіровограській області: вул. Ю. Бутусова, 22, м. Кропивницький Кіровоградської області.

інспектор УПП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Волошин Артем Вікторович, місце служби: вул. Ю. Бутусова, 22, м. Кропивницький Кіровоградської області.

Повне судове рішення складено 22 червня 2020 року.

Суддя О.О.Сорокіна