Справа № 320/2949/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року № 320/2949/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 року № Ф-140905-52 на суму 17 944,51 грн.

В обгрунтування чого зазначив, що згідно вимоги ГУ ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 року № Ф-140905-52, станом на 31 жовтня 2019 року у нього існує заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені на загальну суму 17 944,51грн. ОСОБА_1 , зазначив що зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.04.2005 р., вид діяльності: 69.10 діяльність у сфері права, 14.11.2019р. підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця - припинено.

Згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2811/10, виданого на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 28.04.2005 р. № 119, позивач має право на заняття адвокатською діяльністю.

З аналізу норм законодавства, позивач висновує, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 Податкового кодексу України, лише у випадках, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприемець.

Таким чином, позивач вважає, що перебуваючи на обліку у Головному управлінню ДПС у Київській області як фізична особа-підприємець і не є одночасно зареєстрованим як самозайнята особа та не потребує додаткової реєстрації як самозайнята особа із сплатою єдиного внеску.

Позивач зазначив, що в даному випадку він як фізична особа-підприємець, в силу вимог п. 4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», - є платником єдиного внеску та у повному обсязі його оплачував.

У зв`язку з тим, що позивач не перебуває на обліку платника єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та, відповідно, не подає звітність як такий платник, а тому є безпідставним встановлення позивачу як платнику єдиного внеску фізичній особі-підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності та нарахування на цій підставі єдиного внеску.

Ухвалою суду від 06.04.2020 в зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.

Заперечуючи проти позову, відповідач у письмовому відзиві просив суд відмовити в його задоволенні та виловив думку про те, що мав всі передбачені законодавством підстави для винесення спірної вимоги та направлення її на адресу позивача. Спірне рішення, на думку відповідача, відповідає всім критеріям, визначеним Законом, як по формі, так і по змісту, а тому підстави для його скасування у судовому порядку відсутні.

Відповідача зазначив, що відповідно до даних з Єдиного реєстру адвокатів України відносно ОСОБА_1 відсутня інформація про те, що протягом 2017-2020 років його адвокатська діяльність була зупинена, таким чином позивач не був позбавлений обов`язку, який передбачено п.п. 2-3 ст. 7 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», щодо нарахування і сплати ЄСВ за зайняття подібною діяльністю, зокрема у розмірах страхових внесків за кожен звітний період.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, єдиного соціального внеску зокрема, щодо прийняття, обробки, обліку контролюючими органами податкової звітності, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України (далі - ПКУ) та Законом України від 08 липня 2010 року № 2464-УІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який набрав чинності з 01.01.2011, зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 2464).

Як слідує з обставин справи та з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з. 27.04.2005 року номер запису про проведення державної реєстрації 2001960.

Відповідно до наказу МФУ від 09.12.2011 №1588 «Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів» підставою для зняття ФОП як платника податків з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення діяльності ФОП за її рішенням.

Дата зняття ФОП відповідає даті отримання відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Лише 14.11.2019 державним реєстратором припинено державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , номер запису 7001960.

ОСОБА_1 зареєстрований та перебуває за основним місцем обліку (0 стан) в Броварському управлінні, Броварській ОДПІ з 13.05.2014 року, як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю - адвокат.

Порядок та умови взяття на облік у контролюючих органах фізичних осіб, які зареєстровані як фізична особа - підприємець та при цьому провадять незалежну професійну діяльність, регулюються ст. 65 Кодексу та Порядком обліку платників податків і зборів, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.11.201 І № 1588 (далі - Порядок № 1588).

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають усі платники податків (п. 1.3 Порядку № 1588).

Порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а також перелік платників єдиного внеску визначається виключно Законом України від 08.07.2010 №2464-У1 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (далі - Закон №2464).

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону №2464).

Згідно з п. 4 частини першої ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. Крім того, відповідно до п. 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема арбітражні керуючі, та отримують дохід від цієї діяльності.

Законом України від 06.12.2016 №1774-УІ1І «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774) внесено низку змін до Закону №2464, які набули чинності з 01.01.2017 року, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які проводять незалежну професійну діяльність.

Базою нарахування єдиного внеску для зазначених платників, є суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (стаття 7 Закону №2464).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 9 Закону №2464).

Платники єдиного внеску зазначені у пунктах 4 та 5 частини 1 статті 4 Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом за який сплачується єдиний внесок. Дані зміни набули чинності з 01 січня 2018 року, згідно яких, в інтегрованих картках платників єдиного внеску поквартально автоматично відображаються суми нарахованого єдиного внеску фізичним особам - підприємцям на загальній системі оподаткування та особам, які проводять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі за текстом - Порядок №1588), взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають усі платники податків.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI (зі змінами та доповненнями) «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для осіб, що провадять незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську та отримують дохід від цієї діяльності встановлено в розмірі 22% до бази нарахування єдиного внеску (з 01.01.2017 року у місяці звітного року у разі якщо платником не отримано дохід (прибуток у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування не менше за розмір мінімального страхового внеску.

Законом від 03.10.2017 р. №2148-УІІІ внесені відповідні зміни до абз. 3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

З 01.01.2018 особи, що мають статус осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, так і фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування (у т.ч. першої групи), мають сплачувати кожного кварталу не менш ніж 2 457,18 грн. до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (19 квітня, 19 липня, 19 жовтня, 19 січня).

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, встановлено ст. 178 Кодексу, відповідно до якої з доходів, отриманих такими особами, сплачується податок на доходи фізичних осіб.

Станом на 19.04.2018 у позивача обліковувалася переплата із єдиного внеску в розмірі 3508,55 грн.

Згідно з даними інтегрованих карток платника податків позивача по єдиному соціальному внеску здійсненні наступні нарахування:

- ЄСВ за І квартал 2018 (г.т.с. 19.04.2018) - 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн., враховуючи переплату на суму 3508,55 грн., сума переплати склала 1 051,37 грн.

- ЄСВ за І квартал 2018 як ФОП яка провадять незалежну професійну діяльністю (г.т.с. 19.04.2018)

- 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн., у зв`язку із переплатою в розмірі 1 051,37 грн., сума боргу склала 1 405,81 грн.

- ЄСВ за 2017 рік - 704 грн. х 12 = 8448 грн., загальна сума боргу склала 9853,81 грн.

Сплачено Позивачем 17.05.2018 кошти у розмірі 650 грн., 18.05.2018 у розмірі 819,06 грн.,

18.06.2018 у розмірі 819,06 грн. 18.07.2018 у розмірі 819,06 грн. сума заборгованості склала 6746,63 грн.

- ЄСВ за II квартал 2018 (г.т.с. 19.07.2018) - 819,06 грн. х 3 = 2 457,18 грн., загальна сума боргу склала 9 203,81 грн.

- ЄСВ за II квартал 2018 як ФОГІ яка провадять незалежну професійну діяльністю (г.т.с. 19.07.2018) - 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн., сума боргу склала 11660,99 грн.

Сплачено Позивачем 20.08.2018 кошти у розмірі 819,06 грн., 18.09.2018 у розмірі 819,06 грн.,

18.10.2018 у розмірі 819,06 грн. сума заборгованості склала 9203,81 грн.

- ЄСВ за III квартал 2018 (г.т.с. 19.10.2018) - 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн.,, загальна сума боргу склала 11 660,99 грн.

- ЄСВ за III квартал 2018 як ФОП яка провадять незалежну професійну діяльністю (г.т.с. 19.10.2018) - 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн., сума боргу склала 14118,17 грн.

Сплачено Позивачем 19.11.2018 кошти у розмірі 819,06 грн., 18.12.2018 у розмірі 819,06 грн.,

18.01.2018 у розмірі 819,06 грн. сума заборгованості склала 11660,99 грн.

- ЄСВ за IV квартал 2018 (г.т.с. 21.01.2019) - 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн., , загальна сума боргу склала 14118,17 грн.

- ЄСВ за IV квартал 2018 як ФОП яка провадять незалежну професійну діяльністю (г.т.с. 21.01.2019) - 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн., сума боргу склала 16575,35 грн.;

Сплачено Позивачем 22.01.2019 кошти у розмірі 11661 грн., 22.02.2019 у розмірі 2000 грн.,

18.03.2019 у розмірі 819,06 грн. 18.04.2019 у розмірі 819,06 грн., сума заборгованості склала 1276,23 грн.

- ЄСВ за І квартал 2019 (г.т.с. 19.04.2019) - 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн., сума боргу склала 4030,41 грн.

17 квітня 2019 року посадовими особами ГУ ДПС у Київській області на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № на загальну суму 8 239,42 грн., з яких штрафних санкцій нараховано за період з 21.01.2015 до 18.03.2019 на суму 5136,74 грн. та пені на суму 3102,68 грн. та надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового повідомлення.

17 квітня 2019 року посадовими особами ГУ ДПС у Київській області на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № на загальну суму 166,32 грн., з яких штрафних санкцій нараховано за період з 23.04.2014 до 17.12.2014 на суму 129,36 грн. та пені на суму 36,96 грн. та надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового повідомлення та надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового повідомлення.

Дане поштове відправлення отримано особисто позивачем під підпис.

- ЄСВ за II квартал 2019 (г.т.с. 19.07.2019) - 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн., сума боргу склала 15 190,33 грн.

- ЄСВ за III квартал 2019 (г.т.с. 19.10.2019) - 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн., сума боргу склала 17 944,51 грн.

Відповідно до п. 3 розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У зв`язку з наявністю в ІКПП позивача за кодом бюджетної класифікації 71040000 заборгованості зі сплати ЄСВ та відповідно до ст. 25 Закону 2464 сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 року № Ф-140905-52 на суму 17 944,51 грн.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з вимогами п. З розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Із зазначеного слідує, що обчислення єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу здійснюється не лише на підставі актів перевірки, але й на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця борг з єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №826/11623/16.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі за текстом - Закон №5076):

- Адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;

- Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону №5076, Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Закону №5076 до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться такі відомості: інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати.

Відповідно до даних з Єдиного реєстру адвокатів України відносно ОСОБА_1 відсутня інформація про те, що протягом 2017-2020 років його адвокатська діяльність була зупинена.

Таким чином, позивач не був позбавлений обов`язку, який передбачено п.п. 2-3 ст. 7 Закону №2464, щодо нарахування і сплати ЄСВ за зайняття подібною діяльністю, зокрема у розмірах страхових внесків за кожен звітний період.

Підсумовуючи викладене, контролюючий орган мав всі передбачені законодавством підстави для винесення спірної вимоги та направлення її на адресу позивача, а тому підстави для її скасування у судовому порядку відсутні.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність свого рішення, відповідно суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.