Справа № 320/2933/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року № 320/2933/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, щодо обмеження належної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, під час проведення перерахунку пенсії з 17.01.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 17.01.2020 року без обмеження максимального розміру.

Обгрунтовуючи такі вимоги позивач зазначив, що пенсія йому призначена з січня 2020, розмір якої визначено на рівні 19257,54 грн., однак цей розмір пенсії фактично не буде виплачуватись, оскільки встановлено максимальний розмір пенсії на рівні 16380,00 грн.

Позивач зазначив, що ч.7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262), якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, тому на його думку, дії пенсійного органу щодо обмеження призначеної пенсії максимальним розміром є протиправними.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі без проведення судового засідання.

Заперечуючи проти позову в письмовому відзиві, відповідач просив суд відмовити в його задоволенні та висловив думку про те, що вимоги позивача є необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, оскільки дія рішення Конституційного суду України №7рп/2016 розповсюджується на окремий період в часі. У зв`язку з цим, станом на 26.09.2019 року до питань призначення (перерахунку) пенсії для осіб яким призначена пенсія відповідно до Закону № 2262 мають застосовуватись чинні нормативно-правові акти, а саме положення частини 5 статті 43 Закону № 2262.

Окрім того, відповідач зазначив, що враховуючи позицію Європейського Суду, висновки Конституційного Суду України та, беручи до уваги, що ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом) в частині визначення максимального розміру пенсії, не визнана неконституційною, а також з огляду на положення статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668 правова норма якою передбачено обмеження максимального розміру пенсій має застосовуватись не тільки для призначених пенсій, а й щодо перерахованих пенсій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області. Пенсія йому призначена відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач зазначив, що пенсія призначена з січня 2020, розмір якої визначено на рівні 19257,54 грн., однак цей розмір пенсії фактично не буде виплачуватись, тому що встановлено максимальний розмір пенсії на рівні 16380,00 грн.

Надалі позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

У березні 2020 йому було надано відповідь, що на підставі ст. 43 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вважаючи твердження відповідача, про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача, з посиланням на вказану норму права необгрунтованою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

У своїй діяльності з призначення та перерахунку пенсії Головне управління керується виключно чинними нормативно-правовими актами, а саме: Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІ (далі - Закон України № 2262), Постановою Кабінету Міністрів України від ЗО серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. №393»» від 13 лютого 2008 року №45 (далі - Порядок №45), рішеннями Конституційного суду України та іншими чинними нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління діє на підставі положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 № 28-2. Пункт 2 даного Положення визначається, що у своїй діяльності управління керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 43 Закону України № 2262 встановлено максимальний розмір пенсії особам, які отримують пенсію відповідно до Закону України № 2262.

Відповідно до вказаної статті максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд зазначає, що дане обмеження граничного розміру пенсії було визначено законодавцем в особі Верховної Ради України шляхом прийняття нормативно-правових актів встановлюючих дане обмеження. На даний час пенсійна система ґрунтується на принципах солідарності при здійсненні виплати пенсії. Обов`язкові відрахування до Пенсійного фонду робляться всім працюючим населенням Держави. До Пенсійного фонду України йдуть відрахування з заробітних плат, а потім йде розподіл серед пенсіонерів. Слід зауважити, що органи Пенсійного фонду ведуть чітку персоніфіковану виплату пенсій, та зокрема забезпечують нарахування і виплату «державних» пенсій. Пенсійні внески працюючих людей йдуть на розподіл між значною кількістю пенсіонерів.

З вищенаведеного вбачається що введене законодавцем обмеження максимального розміру пенсій було обумовлено низкою чинників та показників.

01 січня 2016 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-УІІІ від 24.12.2015 року, відповідно до якого частину п`яту статті 43 Закону України № 2262 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

На підтримку вищезазначеного обмеження максимального розміру пенсії законодавцем в особі Верховної Ради України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774, який набрав чинності 01.01.2017 року.

Даним законом термін дії обмеження максимального розміру пенсії було продовжено до 31 грудня 2017 року. Як прослідковується із вищевикладеного, законодавцем було продовжено дію норм, якими визначається максимальний розмір пенсії, що обумовлено певними чинниками та суспільної необхідністю. Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні (стаття 75 Конституції України), що приймає закони виходячи із певної суспільної необхідності та економічної ситуації.

Разом з тим, Рішенням Конституційного суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 «У справі за конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України №2262 частину 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до статті 152 Конституції України, закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Однак необхідно зазначити, що рішення Конституційного Суду України набирає чинності в момент проголошення і визнає відповідні норми законодавства неконституційними саме з часу прийняття, та у даному рішенні не було з`ясовано питання його подальшої дії в часі.

Конституційний Суд України оприлюднив дане рішення у грудні 2016 року за декілька днів до закінчення дії оспорюваних норм, також необхідно зазначити, що у даному рішенні не було зазначено умов його застосування у подальшому, із чого вбачається, що рішення Конституційного суду України розповсюджує свою дію на період в часі з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року.

Зі змісту вищевикладеного вбачається що дія рішення Конституційного суду України №7рп/2016 розповсюджується на окремий період в часі. У зв`язку з цим, станом на 26.09.2019 року до питань призначення (перерахунку) пенсії для осіб яким призначена пенсія відповідно до Закону № 2262 мають застосовуватись чинні нормативно-правові акти, а саме положення частини 5 статті 43 Закону № 2262.

Крім того, у Рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012 року № Зрп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Такий принцип закладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою, кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави (стаття 22). Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов`язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії», також, констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 року.

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України, також, зазначив, що передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що, згідно з частиною першою статті 17 Конституції України, є найважливішою функцією держави.

Враховуючи позицію Європейського Суду, висновки Конституційного Суду України та, беручи до уваги, що ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом) в частині визначення максимального розміру пенсії, не визнана неконституційною, а також з огляду на положення статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668 правова норма якою передбачено обмеження максимального розміру пенсій має застосовуватись не тільки для призначених пенсій, а й щодо перерахованих пенсій.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій, відмова позивачу перерахунку та виплаті пенсії з 17.01.2020 року без обмеження максимального розміру є обгрунтованою та законною, відповідно суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.