Справа № 320/4493/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4493/19 Головуючий у І інстанції Лисенко В.І.
Суддя-доповідач Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 26.07.2019 року № 224 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - «сувора догана»;

- зобов`язати Командира військової частини НОМЕР_1 внести відповідні зміни в наказ Командира військової частини НОМЕР_1 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за липень 2019 року», здійснити перерахунок розміру належного грошового забезпечення за липень 2019 року та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного наказу, виданого за результатами службового розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 незадовільної оцінки за несення служби у добовому наряді. Також, Позивачем зазначено, що застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани вчинено безпідставно, оскільки матеріали службового розслідування не містять доказів прояву Позивачем неналежного ставлення до порядку патрулювання, а останній порушень службової дисципліни не допускав.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою його доводи про те, що наведені в оскаржуваному наказі висновки службового розслідування не розкривають зміст дисциплінарного проступку у вигляді «отримання незадовільної оцінки за несення служби у добовому наряді» та не містить фактичних доказів даних щодо невиконання (неналежного виконання) ним своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни та наслідці цих дій. На думку Позивача службове розслідування відносно нього має замовний характер, з метою легалізувати завідомо зумисний намір Відповідача безпідставно притягнути його до дисциплінарної відповідальності, проведено поверхнево та всупереч вимогам Порядку «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затверджено Наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 року № 608, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, оскільки містить необґрунтовані висновки про його винність, за відсутності реальних неправомірних дій та їх наслідків, також порушень конкретних вимог нормативно-правових актів, інших актів законодавства. Тобто, Позивач вважає, що оскаржуваний наказ про накладання на нього дисциплінарного стягнення «сувора догана» не кореспондується із нормою закріпленою в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Відповідач звертає увагу на те, що днювальним технічної території під час несення служби в добовому наряді було порушено вимоги пункту 25.2 наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 року № 325, відповідно до якого користування особистими фотоапаратами, магнітофонами, радіоприймачами, мобільними телефонами, іншими засобами мобільного зв`язку та передачі інформації, комп`ютерною та іншою побутовою радіоелектронною технікою для військовослужбовців частини, які виконують обов`язки військової служби під час виконання службових обов`язків у добовому наряді заборонено. Враховуючи той факт, що 24.04.2019 року Позивачу було оголошено «Догану» за порушення дисципліни строю, Командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 за результатами проведення службового розслідування стосовно незадовільного несення служби в добовому наряді сержантом ОСОБА_1 , було прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді «суворої догани».

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 червня 2019 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.06.2019 року № 109-НР, сержант ОСОБА_1 заступив у добовий наряд черговим технічної території (а.с. 60).

З рапорту заступника командира військової частини підполковника ОСОБА_3 від 14 червня 2019 року № 630, стало відомо, що 12 червня 2019 року о 05 годині 15 хвилин під час проведення перевірки несення служби добовим нарядом військової частини було встановлено ряд недоліків під час несення служби сержантом ОСОБА_1 , а саме:

- черговий технічної території сержант ОСОБА_1 обов`язки знав слабо;

- графік патрулювання та доповідей патрулювання не вівся;

- патрульний на момент перевірки знаходився в приміщені чергового, розмовляв по телефону;

- графік патрулювання складений формально, патрульний згідно графіку ніс службу з охорони технічної території здійснював доповідь що півгодини, фактично відпочивав;

- черговий технічної частини службу ніс з порушенням форми одягу перебував в розстебнутому вигляді, мав взуття невстановленого зразку.

За фактом отримання незадовільної оцінки за несення служби у добовому наряді сержантом ОСОБА_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2019 року № 181 було призначене службове розслідування (а.с. 25).

Актом службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 26.07.2019 року, зафіксовано наступні обставини (а.с. 20-24): що патрульний знехтував "Інструкцією днювального технічної території щодо особливостей організацій охорони технічної території шляхом патрулювання" та не проявив належного ставлення до патрулювання, повернувся у кімнату контролю технічного пункту без заміни на патрулюванні, черговий технічної території ніяк не відреагував і не прийняв ніяких дій. Аналогічно цей патрульний розмовляв по телефону, сержант ОСОБА_4 також ніяк не відреагував, телефон не вилучив. Також черговий технічної території, сержант ОСОБА_4 , патрулювання належним чином не організував, не правильно та несвоєчасно вів постову відомість та графік патрулювання, що у свою чергу не підтверджує своєчасність здійснення доповідей, а отже і контролю за патрульним.

В ході проведення службового розслідування фактів порушення форми одягу не встановлено.

В акті стверджено, що причинами скоєння правопорушення є низький ступінь знання статутів сержантом ОСОБА_5 , низька виконавча дисципліна, невиконання ним Статутів збройних Сил України.

За результатами розслідування, наказом Командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2019 року № 224, на ОСОБА_6 за незадовільне несення служби у добовому наряді, неналежне виконання службових обов`язків було накладено сувору догану (а.с. 18-19).

Не погоджуючись із прийняттям вказаного наказу, вважаючи його таким, що виданий не на підставі фактичних обставин, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що судовим розглядом підтвердились висновки службового розслідування щодо незадовільного несення служби у добовому наряді, неналежного виконання службових обов`язків, недотримання вимог статей 6, 11, 291 Статуту внутрішньої служби Збройних Силах України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Силах України сержантом ОСОБА_1 , тому спірний наказ прийнятий за наявності правових підстав. Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Командира військової частини НОМЕР_1 внести відповідні зміни в наказ Командира військової частини НОМЕР_1 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за липень 2019 року», здійснити перерахунок розміру належного грошового забезпечення за липень 2019 року та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму грошового забезпечення, то судом першої інстанції не було надано оцінку даним обставинам справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на сержанта ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» спірним наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2019 року № 224.

Проте, під час розгляду справи судом першої інстанції не було всебічно досліджено обставини справи, оскільки в матеріалах справи наявний лише витяг з даного наказу, що перешкоджало всебічному та об`єктивному розгляду справи по суті позовних вимог. При цьому, з даного витягу спірного наказу вбачається, що сержант ОСОБА_1 виконував обов`язки чергового технічної території, який має діяти відповідно до Інструкції чергового технічної території, затвердженої ТВП командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_7 від 26.12.2018 року (а.с.40-42).

Зі змісту Інструкції чергового технічної території вбачається, що черговий технічної території призначається з офіцерів або прапорщиків. Однак, з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 року № 325 (а.с. 86-89) вбачається розширення кола осіб, з яких призначають чергових технічної території, зокрема, сержантів.

У зв`язку з наведеним, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року було зобов`язано Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 надати у судове засідання для огляду:

- оригінал наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2019 року № 224 разом із її копією, засвідченої належним чином;

- оригінал наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 року № 325 разом із копією, засвідченої належним чином;

- письмові пояснення з посиланням на нормативні акти, що підтверджують можливість призначення наказом командира сержанта черговим технічної території.

На виконання вказаної ухвали, Командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 було подано до суду додаткові пояснення та долучено до матеріалів справи копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.07.2019 року № 224 про результати проведення службового розслідування за фактом отримання незадовільної оцінки за несення служби сержантом ОСОБА_5 , копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 року № 325 про організацію служби військ і бойового навчання в 2019 навчальному році разом з додатками, копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2019 року № 50 про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 325 від 26.12.2018 року.

Розглянувши вказані матеріали та дослідивши ці документи, колегія суддів зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно преамбули Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999, він визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Статтею 6 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» закріплено, що внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Загальні обов`язки військовослужбовців чітко закріплені у статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до вимог статті 129 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» внутрішній порядок - це суворе додержання визначених військовими статутами правил розміщення, повсякденної діяльності, побуту військовослужбовців у військовій частині (підрозділі) й несення служби добовим нарядом.

Статтею 130 Статуту визначено, що Внутрішній порядок досягається: глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та військовими статутами Збройних Сил України; чіткою організацією бойової підготовки; зразковим бойовим чергуванням та несенням служби добовим нарядом; неухильним виконанням розпорядку дня; додержанням правил експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів, створенням у місцях розташування військовослужбовців умов для їх повсякденної діяльності, життя й побуту, що відповідають вимогам військових статутів Збройних Сил України; цілеспрямованою виховною роботою, поєднанням високої вимогливості командирів (начальників) з постійною турботою про підлеглих у додержанні їх прав, задоволенні потреб і зміцненні здоров`я; додержанням вимог пожежної безпеки, а також проведенням заходів щодо охорони довкілля в районі діяльності військової частини.

Статтями 267, 268 вказаного Статуту визначено, добовий наряд призначається для підтримання внутрішнього порядку, охорони особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, приміщень і майна військової частини (підрозділу), контролю за станом справ у підрозділах і своєчасного вжиття заходів для запобігання правопорушенням, а також для виконання інших обов`язків внутрішньої служби.

Склад добового наряду оголошується наказом по військовій частині на період навчання.

Добовий наряд військової частини призначається у такому складі:

черговий частини;

помічник чергового частини;

черговий підрозділ;

варта;

черговий і днювальні парку, а також механіки-водії (водії) чергових тягачів;

черговий фельдшер або санітарний інструктор і днювальні медичного пункту;

черговий і помічники чергового контрольно-пропускного пункту;

черговий їдальні та робітники їдальні;

черговий штабу частини та посильні;

черговий сигналіст;

пожежний наряд;

водії чергових автомобілів.

Щоденно наказом по частині призначаються черговий частини, помічник чергового частини, начальник варти, черговий парку, черговий підрозділ, а також підрозділи, від яких виділяються добовий наряд частини й особовий склад для виконання нарядів на роботи.

З метою дотримання вимог Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ від 26.12.2018 року № 325 «Про організацію служби військ і бойового чергування в 2019 навчальному році».

Відповідно до пункту 1 вказано наказу, з 01 січня 2019 року введено в дію розпорядок дня військової частин НОМЕР_1 на 2019 навчальний рік, яким наказано оголосити всьому особовому складу і обов`язково мати, в тому числі, в чергового технічної території.

Пунктом 1.1. встановлено такий склад добового наряду військової частин НОМЕР_1 , згідно з п.п. 1.1.1. щоденно черговий технічної території від військової частин НОМЕР_1 1 (офіцер,, прапорщик, сержант).

Згідно з п.п. 1.1.8. черговими технічної частини військової частини НОМЕР_1 призначити молодший офіцерській склад, головних сержантів, техніків батареї, полігону, прапорщиків та сержантів взводу матеріально-технічного забезпечення (крім начальників складів), інженерного взводу (Додаток № 3).

Додатком № 3 до наказу визначено Список офіцерів і прапорщиків, які допущені до несення служби в добовому наряді, так, відповідно до п. 2 визначено персоналізований список молодших офіцерів, прапорщиків, сержантів, які залучаються до несення служби черговим технічної території (а.с. 185).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2 Додатку № 3 до наказу від 26.12.2018 року № 325, сержанта ОСОБА_1 до вказаного списку долучено не було.

При цьому, суд першої інстанції правомірно звернув увагу, що 10 червня 2019 року сержанта ОСОБА_1 було проінструктовано щодо порядку несення служби в добовому наряді та доведено його обов`язки чергового технічної території, про що свідчить його підпис в Книзі інструктажу посадових осіб добового наряду військової частини НОМЕР_1 (а.с. 62).

Крім того, вказаний наказ погоджено самим Позивачем - сержантом ОСОБА_8 (а.с. 89).

Тобто, 11 червня 2019 року сержант ОСОБА_1 заступив в добовий наряд черговим технічної території, будучи проінструктованим щодо своїх обов`язків.

Проте, з урахуванням доданих до матеріалів справи доказів, а саме наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2018 року № 325 про організацію служби військ і бойового навчання в 2019 навчальному році разом з додатками, колегія суддів приходить до висновку про те, що Позивач взагалі не мав права бути призначеним та/або допущеним до несення служби в добовому наряді, оскільки, відповідно Додатку № 3 його не було включено до списку сержантів, які залучаються до несення служби черговим технічної території.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими, а наказ Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 26.07.2019 року № 224 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - «сувора догана» протиправним, оскільки командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_9 , приймаючи наказ № 109 НР від 10.06.2019 року про призначення сержанта ОСОБА_6 добовим наряду на 11 червня 2019 року у складі чергового парку вийшов за межі утвердженого Списку осіб, які залучаються до несення служби черговим технічної території і як наслідок, ОСОБА_4 не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Щодо позовних вимог з частині зобов`язання Командира військової частини НОМЕР_1 внести відповідні зміни в наказ Командира військової частини НОМЕР_1 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за липень 2019 року», здійснити перерахунок розміру належного грошового забезпечення за липень 2019 року та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

На адресу суду надійшли письмові пояснення Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 щодо позовних вимог у вищезазначеній частині до яких додано копію витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_1 «Про преміювання особового складу військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в липні 2019 року» від 05.08.2019 року № 230.

Так, Відповідач вказує, що керуючись наказом Міністерства Оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 року № 260 командир військової частини НОМЕР_1 в межах своїх повноважень видає наказ про преміювання особового складу військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби, з урахуванням військової дисципліни та наявності дисциплінарних стягнень щомісячно, на підставі рапортів командирів підрозділів та відповідно до Наказу, тому, оскільки, дана позовна вимога є похідною від попередньої, то задоволенню не підлягає.

Колегія суддів звертає увагу, що наказом Міністерства Оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 року № 260 визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Так, розділом ХVI наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 року № 260 визначено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Розмір щомісячної премії у військовій частині НОМЕР_2 та підпорядкованих їй військових частинах установлює командир цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_2 .

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

При порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах:

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "догана", оголошеного наказом командира військової частини, - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана", оголошеного наказом командира військової частини, - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана"), оголошених наказом командира військової частини, - 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана"), оголошених наказом командира військової частини, - 50 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці).

Забороняється не виплачувати премію військовослужбовцям або зменшувати її розмір протягом кількох місяців за одне і те саме допущене порушення.

В контексті наведених положень та виходячи з того, що ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності без належних на те підстав, обґрунтованими є похідні вимоги Позивача про визнання протиправним та скасування наказу Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 26.07.2019 року № 224 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - «сувора догана», відповідно до якого сержанту ОСОБА_1 було виплачено премію за липень 2019 року у розмірі 84 % від посадового окладу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у відповідній частині, шляхом визнання протиправним та скасування наказу Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 05.08.2019 року № 230 «Про преміювання особового складу військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в липні 2019 року» в частині виплати премії за липень 2019 року сержанту ОСОБА_1 та для всебічного захисту прав Позивача вважає, що належним та достатнім способом захисту його прав та інтересів в частині грошового забезпечення є зобов`язання Командира військової частини НОМЕР_1 видати наказ про преміювання сержанта ОСОБА_1 , відповідно до вимог наказу Міністерства оборони України № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (зі змінами) від 07.06.2018 року, а в частині здійснення перерахунку розміру належного грошового забезпечення за липень 2019 року та виплати ОСОБА_1 недоотриманої суми грошового забезпечення вважає за необхідне відмовити, оскільки дані вимоги відносяться до дискреційних повноважень Відповідача.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи не в повному обсязі досліджено матеріали справи, порушено норми матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, а адміністративний позов ОСОБА_1 частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 26.07.2019 року № 224 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - «сувора догана».

Визнати протиправним та скасувати наказ Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 05.08.2019 року № 230 «Про преміювання особового складу військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в липні 2019 року» в частині виплати премії за липень 2019 року сержанту ОСОБА_1 .

Зобов`язати Командира військової частини НОМЕР_1 видати наказ про преміювання сержанта ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністерства оборони України № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (зі змінами) від 07.06.2018 року.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 23.06.2020 року.