Справа № 280/3186/19
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3186/19
Суддя І інстанції Сіпака А.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової служби України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватне підприємство «Наукове промислово-комерційне об`єднання «Тата» про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України, оформлене квитанцією №1 від 14.03.2017 р., про неприйняття документа, а саме: податкової накладної Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат») від 30.06.2016 р. №40, виписаної на ім`я Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об`єднання «Тата».

- зобов`язати Державну податкову службу України () прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.06.2016 р. №40, виписану Публічним акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на ім`я Приватного підприємства «Наукове промислово-комерційне об`єднання «Тата».

В обґрунтування позовних вимог вказує, що підприємством подано податкову накладну для реєстрації у встановлений термін, вона відповідає за своїм змістом і формою вимогам законодавства, а тому відповідач не мав підстав не приймати її..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року позов було задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує на порушення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права та на правомірність відмови у реєстрації податкової накладної оскільки підприємством порушено вимоги п. 120.2. статті 120 ПК України, а саме: дата реєстрації не може перевищувати 180 календарних днів з дати складання. Податкову накладну виписано за минулий період (257 днів від дати реєстрації).

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідачів підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30 червня 2016 року ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» складено податкову накладну №40, яку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 14 березня 2017 року.

Згідно з отриманої квитанції (відправник Автоматизована система «Єдине вікно подання електронної звітності» ДФС України, версія 2.2.10.25) від 14 березня 2016 року податкову накладну не прийнято у зв`язку з виявленими помилками: документ не може бути прийнятий порушено вимоги п. 120.2. статті 120 Податкового кодексу України, а саме: дата реєстрації не може перевищувати 180 календарних днів з дати складання. Податкову накладну виписано за минулий період (257 днів від дати реєстрації).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності спірного у цій справі акту індивідуальної дії та безпідставності його прийняття.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з абзаців 1-2 пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п. 201.1 статті 201 та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Згідно із пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі за текстом - Порядок №1246), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1246, після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» та «Про електронні документи та електронний документообіг». Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 1246, причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до п. 200- 1.3 ст. 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); 5) порушення вимог, установлених п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 ПК України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Підставою неприйняття податкової накладної №40 від 30.06.2016 р. став той факт, що підприємством порушено вимоги п. 120.2. статті 120 ПК України, а саме: дата реєстрації не може перевищувати 180 календарних днів з дати складання. Податкову накладну виписано за минулий період (257 днів від дати реєстрації).

Відповідно до п. 120.2. статті 120 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати). При самостійному донарахуванні суми податкових зобов`язань інші штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.

Аналізуючи зазначені приписи п. 120.2. статті 120 ПК України суд першої інстанції вірно зазначив, що цією нормою не встановлено та не закріплено положень щодо дати складання податкової накладної. Цією нормою визначено правові наслідки неподання або несвоєчасного подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності. Нормами даної статті не регулюються питання складення та подання на реєстрацію податкових накладних, що свідчить про відсутність з боку позивача порушень приписів п. 120.2. статті 120 ПК України при складанні та поданні податкової накладної №40 від 30.06.2016 р.

Доводами апеляційної скарги зазначених обставин не спростовано.

Відповідно до вимог п. 9 Порядку № 1246, причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є, зокрема, наявність помилок під час заповнення податкової накладної. В той же час як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи у квитанції не міститься відомостей про те, які помилки були допущені позивачем під час складання податкової накладної №40 від 30.06.2016 р., які стали підставою для неприйняття податкової накладної до реєстрації.

При цьому податкова накладна датована 30.06.2016 р., що відповідає даті виникнення податкового зобов`язання платника податків ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» та даті першої події згідно п. 187.1. статті 187 ПК України.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність помилок платником податків під час складання податкової накладної №40 від 30.06.2016 р. свідчить про протиправніст не прийняття податкової накладної №40 від 30.06.2016 р.

29 липня 2015 року набрав чинності Закон України № 643-У111 від 16 липня 2015 року, яким до п. 198.6 ПК України внесено зміни та встановлено, що платник податку, який не включив податкові накладні у відповідному звітному періоді до податкового кредиту, може скористатись таким правом протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Також п. 198.6 ст. 198 ПК України доповнено новим абзацом згідно із Законом № 643-УІІІ від 16 липня 2015 року в такій редакції: «У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної».

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:

ніж через 3 календарних днів з дати складення податкової накладної;

для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, право на віднесення до податкового кредиту сум податків, нарахованих у зв`язку з придбанням товарів, зазначених у податкових накладних, зареєстрованих з порушенням терміну реєстрації, але не пізніше 365 календарних днів з дати складання податкової накладної, поширюється і на податкові накладні, складені до 29 липня 2015 року. Зміни в ПК України, якими знов встановлено 365 денний термін, були чинні на момент виникнення податкових зобов`язань ПАТ «ЗАлК» (на дату складання податкової накладної - 30 червня 2016 року) та поширюють свою дію на податкову накладну, складену ПАТ «ЗАлК» 30 червня 2016 року.

Згідно п. 20.2. ПК України (який набув чинності 01.01.2017 р.), центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Станом на час виникнення спірних правовідносин такий порядок був передбачений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246.

Рішенням контролюючого органу оформлено квитанцією №1 від 14.03.2017 р., було прийнято рішення про неприйняття документа, що відповідає п. 9 зазначеного Порядку.

Враховуючи положення п. 56.18. статті 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення, (тобто протягом 1095 днів), а тому позивачем при подані зазначеного позову не було порушено строків звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Дійшовши обґрунтованого висновку про протиправність оскарженого рішення відповідача, суд першої інстанції вірно виходив із того, що належним способом захисту порушеного права є не лише скасування такого рішення відповідача, а й зобов`язання останнього зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права є свідченням того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 17 червня 2020 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова