Справа № 560/3151/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3151/20
УХВАЛА

24 червня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №560/3151/20 за позовом ОСОБА_1 до Ярмолинецької селищної ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Ярмолинецької селищної ради, в якому просить скасувати рішення №21 від 19 травня 2020 року Ярмолинецької селищної ради та зобов`язати Ярмолинецьку селищну раду вчинити дії, як виконавчого органу в сфері земельних відносин, передбачених чинним законодавством України в сфері земельних відносин, щодо передачі земельної ділянки у власність.

Разом із позовною заявою позивач подав до суду клопотання про забезпечення позову від 22 червня 2020 року , шляхом заборони Ярмолинецькій селищній раді чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо оспорюваної земельної ділянки, (надавати дозвола для розроблення проекту землеустрою, передавати у власність, затверджувати земельну документацію, передавати в оренду та інші дії , щодо оспорю ванної ділянки) до набрання законної сили рішенням в даній адміністративній справі.

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову позивач зазначив, що з метою недопущення фальсифікацій з боку відповідача та для забезпечення гарантованої реальної можливості захистити свої права при вирішенні спору доцільним є заборонити Ярмолинецькій селищній раді чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо оспорюваної земельної ділянки, (надавати дозвола для розроблення проекту землеустрою, передавати у власність, затверджувати земельну документацію, передавати в оренду та інші дії, щодо оспорю ванної ділянки) до набрання законної сили рішенням в даній адміністративній справі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом в порядку ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 ст.151 КАС України передбачає, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Проте, із поданого клопотання про забезпечення адміністративного позову не вбачається підставності для вжиття таких заходів, а лише міститься посилання на можливу фальсифікацію з боку відповідача щодо оспорюваної земельної ділянки. Також, заявником у поданому клопотанні не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Судом такі підстави також не встановлені.

Також, відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову відповідно до п.2 ч.2 ст.150 КАС України, оскільки до розгляду справи по суті неможливо зробити висновок про протиправність вказаного рішення суб`єкта владних повноважень (рішення №21 від 19 травня 2020 року Ярмолинецької селищної ради), оскільки вирішення вказаного питання на стадії здійснення підготовки справи до судового розгляду фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про забезпечення позову є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по адміністративній справі №560/3151/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя П.М. Майстер