Справа № 640/11211/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати бездіяльність пенсійного фонду у не проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням усіх щомісячних видів грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за таємність, премії, - протиправною;

- зобов`язання пенсійний фонд здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії з урахуванням всіх щомісячних видів грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за таємність, премії за минулий час, починаючи з 29.12.2014 згідно довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України (далі Фінуправління Генштабу ЗСУ) від 12.09.2017 №305/642.

Позов обґрунтовано тим, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

Однак, при призначенні пенсії позивачу не враховані додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

На виконання судового рішення у справі №201/6548/17 (2-а/201/240/2017) зобов`язано Фінуправління Генштабу ЗСУ подати до ГУ ПФУ довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка включає додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, винагороду за тривалість безперервної військової служби, матеріальну допомогу, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію грошового забезпечення та всі інші види додаткового грошового забезпечення, однак, відповідач не вчинив відповідний перерахунок пенсії позивача згідно вказаної довідки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у не проведенні перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням усіх щомісячних видів грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди; індексації; надбавки за таємність, - протиправною.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії з урахуванням всіх щомісячних видів грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячної додаткової грошової винагороди; індексації; надбавки за виконання особливо важливих завдань; надбавки за таємність; премії за минулий час, починаючи з 29.12.2014 згідно довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 12.09.2017 №305/642. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що пенсійний фонд не наділений повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення, а обов`язок за внесення тих чи інших складових грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення покладається на установу, яка видає довідку.

Вказує, що на підставі довідки, яка надійшла від Дніпропетровського обласного військового комісаріату позивачу було здійснено перерахунок пенсії у відповідності до норм Постанови №103, а інших довідок про зміну складу грошового забезпечення позивача на адресу пенсійного фонду не надходило.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем вказано, що до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, мають бути включені щомісячна додаткова грошова допомога, індексація, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону №2262-ХІІ з 30.12.2014.

До грошового забезпечення для обчислення пенсії згідно із протоколом від 30.12.2014 було враховано: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентну надбавку за вислугу років 40%; середньомісячні суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням (в тому числі премія (фіксована сума) %, надбавки за особливо важливі завдання 50%, премію 10%).

Оскільки Генеральний штаб Збройних Сил України довідку з врахуванням усіх складових грошового забезпечення не надав, позивач звернувся до суду з відповідним позовом до суду.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі №№201/6548/17 від 12.06.2017 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2017 у справі №201/6548/17 постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року у справі № 201/6548/17 скасовано та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо оформлення та складання довідки № 305/681 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії без урахування додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, винагороди за тривалість безперервної військової служби, матеріальної допомоги, одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошового забезпечення.

Визнано протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо неподання за заявою ОСОБА_1 від 04.04.2017 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського обласного військового комісаріату довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка включає додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, винагороду за тривалість безперервної військової служби, матеріальну допомогу, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію грошового забезпечення та всі інші види додаткового грошового забезпечення.

Зобов`язано Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського обласного військового комісаріату довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка включає додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, винагороду за тривалість безперервної військової служби, матеріальну допомогу, одноразову грошову допомогу при звільненні, індексацію грошового забезпечення та всі інші види додаткового грошового забезпечення.

На виконання зазначеного судового рішення Фінуправління Генштабу ЗСУ надіслало до пенсійного фонду довідку про додаткові види грошового забезпечення від 12.09.2017 №305/642 на ім`я ОСОБА_1 за період з січня 2013 року по грудень 2014 рік, включивши до неї, зокрема щомісячну додаткову грошову винагороду, індексацію, надбавку за виконання особливо важливих завдань, надбавку за таємність, премію.

Однак, позивачу відповідно до Постанови №103 перераховано пенсію з 01.01.2018 на підставі довідки, виданої Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом у березні 2018 року, з урахуванням лише: посадового окладу 6910 грн, військового (спеціального) звання 1480 грн та відсоткової надбавки за вислугу років (50%) 4195 грн.

Оскільки при перерахунку пенсії позивача в 2018 році ГУ ПФУ не врахувало середньомісячні суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням, в тому числі зокрема щомісячну додаткову грошову винагороду, індексацію, надбавку за виконання особливо важливих завдань, надбавку за таємність, премію, які на думку позивача мали бути враховані при обчисленні пенсії при її призначенні, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 на час призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ з 30.12.2014 мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним, зокрема щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, надбавки за таємність, а також те, що до відповідача Фінуправлінням Генштабу ЗСУ надіслано відповідну довідку від 12.09.2017 №305/642 про розмір, зокрема, цих додаткових видів грошового забезпечення, а відповідач відмовив у проведенні перерахунку розміру пенсії, то такі дії відповідача є протиправними.

Відтак, ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 30.12.2014 та зобов`язання пенсійного фонду здійснити з 30.12.2014 перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, надбавки за таємність.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (із змінами і доповненнями) (далі - Закон №2011-XII).

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

У силу вимог частини першої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону №2011-XII наведено перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ закріплено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 вказала, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Враховуючи наведене, оскільки згідно з грошовим атестатом та довідкою, виданою Фінуправлінням Генштабу ЗСУ від 12.09.2017 №305/642 ОСОБА_1 було отримано щомісячну додаткову грошову винагороду, надбавку за таємність, надбавку за виконання особливо важливих завдань, та премії, з яких щомісяця утримувався єдиний внесок, та які носили постійний характер виплати, тому останні мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно відмічено, що оскільки надбавка за виконання особливо важливих завдань та премія вже входили до складу грошового забезпечення позивача, з якого йому була обчислена пенсія та враховувалась при нарахуванні та виплаті йому пенсії до перерахунку 2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103, тому ОСОБА_1 на час призначення пенсії за Законом №2262-ХІІ з 30.12.2014 мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним, зокрема щомісячної додаткової грошової винагороди та надбавки за таємність, що свідчить про протиправність дій відповідача у здійсненні перерахунку з врахуванням вказаних видів грошового забезпечення.

Відтак, ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 30.12.2014 протиправними та зобов`язання ГУ ПФУ здійснити з 30.12.2014 перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди та надбавки за таємність.

Щодо перерахунку та виплати пенсії з врахуванням індексації, слід зазначити наступне.

Статтею 18 Закону України від 05.10.2000 №2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон №2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону №2017-ІІІ).

У силу вимог частини третьої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, колегія суддів приходить до висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення не регулюється положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція застосована у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року справа №638/9697/17, від 30 вересня 2019 року справа №750/9785/16-а, від 20 листопада 2019 року у справі №522/11257/16-а.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється розмір пенсії при здійсненні перерахунку такої пенсії, має бути також включена індексація грошового забезпечення згідно з довідкою Фінуправління Генштабу ЗСУ від 12.09.2017 №305/642.

Посилання апелянта на те, що довідка Фінуправління Генштабу ЗСУ від 12.09.2017 №305/642 на адресу пенсійного фонду не надходила, тому перерахунок пенсії був проведений лише згідно наявної у нього довідки, виданої Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом у березні 2018 року, колегія суддів не приймає до уваги, так як у матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 наявна довідка від 12.09.2017 №305/642, видана та яка була надіслана до відповідача Фінуправлінням Генштабу ЗСУ на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2017 у справі №201/6548/17.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук