Справа № 1.380.2019.006458
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006458 пров. № А/857/4427/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Л В Лімітед" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року, прийняте суддею Клименко О.М., в м.Львові, повний текст складено 02 березня 2020 року, у справі № 1.380.2019.006458 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Л В Лімітед" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю Агро Л В Лімітед звернулося до суду із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 23.08.2019 року №006985312, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказане податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом на підставі висновків акту камеральної перевірки, яким встановлено порушення вимог пункту 49.2 статті 49, підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, а саме неподання ТОВ Агро Л В Лімітед податкової звітності податкової декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2019 року (при граничному терміні подання 10.05.2019 року) та І півріччя 2019 року (при граничному терміні подання 09.08.2019 року). Вважає такі висновки контролюючого органу помилковими, а спірне податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки, на його думку, обов`язок щодо подання податкової звітності у нього ще не настав, а Головним управлінням ДПС у Львівській області порушено строки проведення камеральної перевірки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 23 серпня 2019 року прийняте відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства України та в межах наданих йому повноважень.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Товариство подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції викладені висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що обов`язок щодо подання податкової звітності з податку на прибуток підприємства у позивача ще не настав. Крім того, податковий орган порушив строки проведення камеральної перевірки, а саме вимоги п.76.3 ст.76 ПК України, оскільки граничний термін подання звітності сплинув 10.05.2019 року, відтак, перевірка могла бути проведена лише протягом 30 календарних днів наступних за граничним строком, тобто до 10.06.2019. Натомість, проведена 14.08.2019 року.

Вважає, що відповідач порушив пряму норму податкового законодавства, яка встановлює річний податковий (звітний) період для платників податку виробників сільськогосподарської продукції та абсолютне право позивача самостійно обирати податковий (звітний) період для податку на прибуток підприємств, виходячи зі свого статусу виробника сільськогосподарської продукції.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що камеральною перевіркою позивача встановлено факт неподання товариством з обмеженою відповідальністю Агро Л В Лімітед податкової звітності податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2019 року та І півріччя 2019 року, а тому застосовані контролюючим органом штрафні санкції відповідно до спірного податкового повідомлення-рішення №006985312 від 23.08.2019 року.

Зазначає, що для підприємств з річним доходом понад 20 мільйонів гривень встановлено такі періоди звітування: квартал, півріччя, три квартали, рік. Один раз на рік подавати декларацію з податку на прибуток можуть підприємства з доходом, що не перевищує 20 мільйонів гривень, новостворені підприємства, а також виробники сільськогосподарської продукції.

Вказує, що зазвичай податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду. Однак, з огляду на вимоги підпункту 137.4.1 пункту 137.7 статті 137 Податкового кодексу України це правило не поширюється на виробників сільськогосподарської продукції, у яких дохід від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній звітний податковий (звітний) рік перевищує 50% загальної суми доходу. Такі виробники сільськогосподарської продукції можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 01 липня минулого звітного року та закінчується 30 червня поточного звітного року.

Просить залишити без змін рішення суду.

11.06.2020 року на адресу суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи за відсутності представника.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229, ч.2 ст.313 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю Агро Л В Лімітед є платником податку. Вид діяльності вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що стверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

14 серпня 2019 року Головним управлінням ДФС у Львівській області (правонаступник Головне управління ДПС у Львівській області) проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю Агро Л В Лімітед з питання своєчасності подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2019 року та І півріччя 2019 року.

За результатами проведення камеральної перевірки складено акт №1761/53.12-15/34943719 від 14 серпня 2019 року Про результати камеральної перевірки ТОВ Агро Л В ЛІМІТЕД, податковий номер 34943719 з питання своєчасності подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2019 року та І півріччя 2019 року, в якому встановлено неподання Товариством з обмеженою відповідальністю Агро Л В Лімітед податкової звітності податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2019 року та І півріччя 2019 року.

На підставі вказаного акту камеральної перевірки Головним управління ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23 серпня 2019 року, яким на підставі пункту 54.3 статті 54 та пункту 49.18.3 статті 49 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340 гривень.

Зазначене податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 05.11.2019 року № 8-08-05-05 податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 23 серпня 2019 року залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність винесеного відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим Кодексом України.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 46.1, 46.2 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з підпунктом 137.4 статті 137 Податкового кодексу України встановлено, що податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік.

Відповідно підпункту «а», «в» пункту 137.5 статті 137 Податкового кодексу України Річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), що сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році; та платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний (податковий) період, не перевищує 20 мільйонів гривень.

В підпункті 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 ПК України зазначено, що виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року.

Для цілей оподаткування податком на прибуток до підприємств, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, належать підприємства, дохід яких від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищує 50 відсотків загальної суми доходу.

Відповідно до бази даних та річної декларації доходів ТОВ Агро Л В Лімітед в 2018 р. склав 1 951 075 637 грн.

Пунктом 137.5 статті 137 Податкового кодексу України передбачено, що річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку:

а) платників податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), що сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році;

б) виробників сільськогосподарської продукції;

в) платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний (податковий) період, не перевищує 20 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду. Однак, з огляду на вимоги п.п.137.4.1 п.137.4 ст.137 ПК України, дане не поширюється на сільгоспвиробників, у яких дохід від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищує 50% загальної суми доходу. Такі сільгоспвиробники можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року та закінчується 30 червня поточного звітного року. Для них у п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України прописано окремий порядок визначення фінансового результату оподаткування, а саме: його обчислюють шляхом зменшення бухгалтерського фінрезультату до оподаткування за минулий звітний рік на фізрезультат за перше півріччя такого року та збільшення на фізрезультат за перше півріччя поточного звітного року.

Статтею 209 Податкового кодексу України, (в редакції до 01 січня 2017 року) встановлено спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 розділу ХІХ Прикінцеві положення Податкового кодексу України з 01 січня 2017 року втратила чинність стаття 209 Податкового кодексу України, яка регламентувала умови застосування спеціального режиму сільськогосподарським товаровиробникам.

Таким чином, спеціальний режим оподаткування сільськогосподарських товаровиробників міг мати місце лише до 01 січня 2017 року, оскільки з 01 січня 2017 року відсутні критерії визначення сільськогосподарської продукції для цілей оподаткування податком на прибуток.

Дана позиція викладена ДФС в індивідуальних консультаціях наданих позивачу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.004430 залишено без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019р., яким в задоволенні позову ТзОВ «Агро Л В Лімітед» про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації відповідача Головного управління ДФС у Львівській обл. № 3354/ІПК/10/13-01-12.5-09 від 19.07.2019р. Рішення набрало законної сили 18.02.2020 року.

Таким чином, річний дохід Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Л В Лімітед від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) за 2018 рік перевищує 20 мільйонів гривень, а тому повинно було подати податкову звітність податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за І квартал 2019 року до 10 травня 2019 року та за І півріччя 2019 року до 09 серпня 2019 року.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що податкову звітність податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за І квартал 2019 року та за І півріччя 2019 року позивачем не подано.

Щодо твердження позивача, що скасування дії положень статті 209 Податкового кодексу України не позбавляє його статусу виробника сільськогосподарської продукції, а саме визначення поняття виробника сільськогосподарської продукції міститься у інших чинних нормативно-правових актах України, то апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що вищенаведені обставини унеможливлюють визначення статусу виробника сільськогосподарської продукції саме для цілей обрання спеціального податкового (звітного) періоду для платника податку на прибуток в контексті приписів норм пунктів 137.4 та 137.5 Податкового кодексу України.

Таким чином, оскільки зазначені норми Податкового кодексу України чинні, виробники сільськогосподарської продукції більше не можуть застосовувати річний податковий (звітний) період, передбачений підпунктом 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 Податкового кодексу України, тобто з 01 липня минулого звітного року по 30 червня поточного звітного року. Вказане пояснює тим, що через втрату чинності з 01 січня 2017 року статтею 209 Податкового кодексу України, яка регламентувала дію спеціального режиму оподаткування на даний час немає критеріїв сільськогосподарської продукції з метою оподаткування податком на прибуток.

Виробники сільськогосподарської продукції обчислюють податок на прибуток за загальними правилами. Оскільки позивач є платником податку на прибуток на загальних підставах та не подав декларації з податку на прибуток у терміни, які передбачені підпунктом 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

Згідно п.114.1 ст.114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Щодо правомірності проведення відповідачем камеральної перевірки, то на підставі пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу).

Із змісту акту камеральної перевірки №1761/53.12-15/34943719 від 14 серпня 2019 року вбачається, що предметом зазначеної перевірки було питання своєчасності подання товариством з обмеженою відповідальністю Агро Л В Лімітед податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2019 року та І півріччя 2019 року, а не сама податкова декларація, яка не була подана позивачем.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що за даних обставин, граничний термін подання звітності позивачем сплинув 10.05.2019 року, а камеральна перевірка позивача з питання своєчасності подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2019 року та І півріччя 2019 року проведена 14.08.2019 року, а тому строки давності, визначені статтею 102 цього Кодексу не минули.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Л В Лімітед" залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 1.380.2019.006458 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, з врахуванням ч.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 22.06.20