Справа № 440/2153/20
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2153/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Сендецької В.О.

представника позивача Чуфістової Ю.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" до Державної казначейської служби України , Державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Величко Наталії Миколаївни про визнання дій протиправними та стягнення надмірно стягнутого виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України , Державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Величко Наталії Миколаївни в якому просило:

- визнати протиправними дії державного виконавця Величко Наталії Миколаївни Лубенського міськрайонноговідділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" виконавчого збору в надмірному розмірі 6 440 грн у межах виконавчого провадження ВП № 61159998,

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" грошові кошти в розмірі 6 440 грн надмірно стягнутого виконавчого збору.

В обгрунтування позовної заяви зазначено, що позивачем до відкриття виконавчого провадження у добровільному порядку відшкодовано громадянину ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 64 400 грн, а тому відповідачем протиправно стягнуто виконавчий збір у розмірі 19 319,61 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості другого відповідача: Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

01 червня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли заперечення Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на позов. У запереченнях відповідач зазначив, що сума виконавчого збору підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 60786803, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Розгляд справи просив проводити без участі представника (а.с. 59-61).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Державна казначейська служба України явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

04 грудня 2019 року громадянин ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 64).

Постановою державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Величко Наталією Миколаївною від 04 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60786803 про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" матеральну шкоду в розмірі 193 196,14 грн (а.с. 65).

15 січня 2020 року до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшов лист ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , у якому останній вказував на повну сплату боржником матеріальної шкоди (а.с. 72).

31 січня 2020 року державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Величко Наталією Миколаївною в межах виконавчого провадження № 60786803 складено постанову про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" виконавчого збору в розмірі 19 319,61 грн (а.с. 75).

05 лютого 2020 року державним виконавцем Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Величко Наталією Миколаївною складено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61159998 про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" виконавчого збору в розмірі 19 319,61 грн (а.с. 84).

Постановою державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Величко Наталією Миколаївною від 23 березня 2020 року закінчено виконавче провадження № 61159998 та стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" виконавчий збір в розмірі 19 319,61 грн (а.с. 90).

Позивач не погоджуючись із діями Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 19 319,61 грн, звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII /надалі Закон № 1404-VIII/ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно частини першої та другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, у тому числі, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено вичерпний перелік підстав, за якими виконавчий збір не підлягає стягненню з боржника.

Зокрема, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно із частиною третьою статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, системно проаналізувавши положення вище окреслених законодавчих приписів, суд доходить висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення, котре розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, а відтак, в аспекті спірних правовідносин, позивач, як боржник у відкритому виконавчому провадженні, повинен сплатити виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута.

Із системного аналізу положень частини другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" чітко визначено, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми за виконавчим документом, тобто, розмір виконавчого збору вираховується з фактично стягнутої суми, та умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення, та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Однак, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" до відкриття виконавчого провадження № 60786803 добровільно відшкодовано громадянину ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 64 400 грн.

Вищевказане підтверджується долученими до позовної заяви платіжними дорученнями № ПП-0000669 від 30 червня 2017 року на суму 32 200 грн та № ПП-0000729 від 10 липня 2017 року на суму 32 200 грн.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 19 319,61 грн не узгоджується із вимогами частини другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, суд приходить до висновку, що державним виконавцем, в межах виконавчого провадження № 61159998, стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" надмірно суму виконавчого збору в розмірі 6 440 грн.

Обираючи ефективний спосіб захисту прав позивача суд зазначає, що згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Констатуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що ефектиним способом захисту прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" буде не визнання протиправними дії, а визнання протиправними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 31 січня 2020 року в межах виконавчого провадження № 60786803 в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 6 440 грн та постанови про відкриття виконавчого провадження № 61159998 в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 6 440 грн.

Вищевказане узгоджується із приписами частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України надмірно стягнутого виконавчого збору в розмірі в розмірі 6 440 грн, суд зазначає наступне.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013року №787, пунктом 5 якого передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, яке (подання) платник разом зі своєю заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету, подає до органу Казначейства.

Тобто, орган, який контролює справляння надходження виконавчого збору, у разі наявності судового рішення, яке набрало законної сили, про скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, зобов`язаний скласти подання, яке платником подається до органу Казначейства.

Відтак, з урахуванням означеного, суд дійшов висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України в розмірі 6 440 грн, оскільки дана позовна вимога є передчасною.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" (, юридична адреса: вул. Харківська, 49, с. Засулля, Лубенський район, Полтавська область, 37552) до Державної казначейської служби України (юридична адреса: вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601), Державного виконавця Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Величко Наталії Миколаївни, Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (юридична адреса: вул. Я.Мудрого, 17/1. м. Лубни, Полтавська область, 37500) про визнання дій протиправними та стягнення надмірно стягнутого виконавчого збору - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про стягнення виконавчого збору від 31 січня 2020 року в межах виконавчого провадження № 60786803 в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 6 440 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про відкриття виконавчого провадження № 61159998 в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 6 440 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгосподарське підприємство по агропромисловому будівництву "Лубенський райагробуд" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Суддя С.О. Удовіченко