Справа № 160/5402/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2020 року Справа № 160/5402/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича про визнання протиправними та скасування постанов, -
19 травня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича про відкриття провадження №61751422 від 07.04.2020, що винесена на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами коштів в сумі 27 445,55 грн. згідно договору від 29.04.2013, укладеного з ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія управління активами»;
- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №61751422, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: АТ «ОТП Банк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Альфа-Банк», АБ «УкргазБанк», АТ «Універсал Банк».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 квітня 2020 року позивачу стало відомо, що його карткові рахунки заблоковано. За результатами звернення до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича позивачу стало відомо про наявність виконавчого провадження №61751422, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» коштів в сумі 27 445,55 грн. згідно договору від 29.04.2013, укладеного з ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів боржника, прийняті відповідачем у рамках даного виконавчого провадження, є безпідставними та підлягають скасуванню, оскільки при відкритті виконавчого провадження відповідачем не дотримано вимог частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: приватним виконавцем прийнято виконавчий документ до виконання без наявності підтверджуючих документів, що ОСОБА_1 проживає у місті Києві або у позивача наявне майно, в тому числі грошові кошти (у готівковій формі або у безготівковій формі), які б знаходились в межах виконавчого округу м. Києва. Вказує, що у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва були відсутні законні підстави для прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження. Щодо постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №61751422 зазначив, що згідно з частиною 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Всупереч вищенаведеним приписам, відповідачем в межах виконавчого провадження ВП №61751422 прийнято постанову про арешт коштів боржника, на підставі якої відбулось блокування усіх рахунків позивача.
Ухвалою суду від 22.05.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: належним чином засвідчених документів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності ОСОБА_1 ; уточненої позовної заяви із зазначенням повної адреси позивача, відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі вживалися та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, відповідно до кількості сторін.
03 червня 2020 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із уточненим позовом з ідентичними позовними вимогами.
Ухвалою суду від 09.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених статтями 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено судове засідання на 15 червня 2020 року о 08:30 год.
Ухвалою суду від 15.06.2020 зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича надати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду належним чином завірену копію виконавчого провадження ВП №61751422. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 24 червня 2020 року о 09:30 год.
22 червня 2020 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за відсутності позивача.
24 червня 2020 року сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення копії ухвали разом із повісткою та позовною заявою на поштові адреси, а також в порядку приписів статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за допомогою телефону, що підтверджується телефонограмою, та шляхом надсилання електронну адресу, що підтверджується звітом відділу аналітики та судової статистики.
Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву.
Частиною 1 статті 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
27 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Євгеном Михайловичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8912, відповідно до якого запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження; невідомо, місце роботи: невідомо, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24 липня 2018 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1706/01 від 17 червня 2015 року, якому в свою чергу Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу № 20141028-Г від 28 жовтня 2014 року відступлено право вимоги за Договором № 607/4224ВСL1А від 29 квітня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ОСОБА_1 . Запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», стягнути з ОСОБА_1 за період з 27.10.2014 по 18.09.2019 включно суму у розмірі: 13 708,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3914,76 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 9672,79 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 27 445,55 грн.
Вказаний виконавчий напис був пред`явлений стягувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» для виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича разом із відповідною заявою, в якій стягувач просив розпочати примусове виконання виконавчого документу.
У даній заяві стягувачем зазначено адресу місця проживання боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .
07 квітня 2020 року відповідачем винесено постанову ВП №61751422 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенка Євгена Михайловича №8912 від 27.09.2019 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 заборгованості в сумі 27 445,55 грн., відповідно до кредитного договору від 29.04.2013, укладеного з ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами».
Також, вказаною постановою стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2744,55 грн.
Відповідно до супровідного листа від 07.04.2020 №1504, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61751422 від 07.04.2020 було направлено на дві адреси позивача: АДРЕСА_3; АДРЕСА_2.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича від 23.04.2020 ВП №61751422 накладено арешт на грошові кошти боржника - ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафі 30 790,10 грн.
Не погодившись із постановами про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №61751422, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно зі статтею 2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3)законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6)гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII).
За змістом частин 1 та 2 статті 24 Закону №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Частиною першою статті 19 Закону №1404-VIII передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною третьою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII) фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».
Таким чином, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування, роботи боржника, або за місцезнаходженням його майна. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення.
Надаючи оцінку доводам сторін щодо правомірності прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Оніщенком Дмитром Степановичем у виконавчому провадженні ВП №61751422 при примусовому виконанні виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Євгеном Михайловичем №8912 від 27.09.2019, суд виходить із такого.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що виконавчим округом приватного виконавця Оніщенка Дмитра Степановича визначено м. Київ.
Отже, відповідно до приписів частини 2 статті 24 Закону № 1404-VIII, відповідач приймає до виконання виконавчі документи, та, відповідно, відкриває виконавче провадження за місцем проживання, перебування, роботи боржника, яким є Київ або у разі наявності майна боржника, місцем знаходження якого є м. Київ.
У той же час, боржник у виконавчому провадженні №61751422 - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта позивача серії НОМЕР_2 .
Доказів проживання позивача на території міста Києва матеріали справи не містять.
Також, до суду відповідачем не надано доказів наявності у позивача майна на території міста Києва, а іншого матеріали справи не містять.
Отже, відповідачу було відомо, що місцем реєстрації та, зокрема, працевлаштування позивача є адреса за межами його виконавчого округу, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Статтею 179 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Згідно з пунктом 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III (далі - Закон № 2346-III) кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).
Відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону № 2346-III банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання та кореспондентські рахунки.
Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів. При цьому, наявність рахунку у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів.
Будь-яких доказів на підтвердження знаходження на рахунку відкритого в банку, що знаходиться у м. Києві, грошових коштів позивача, що б давало підстави вважати їх майном боржника - матеріали справи не містять.
Отже, враховуючи вищевикладене, а також, те що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 працює у м. Дніпропетровськ та за відсутності у нього майна в м. Києві, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61751422 від 07.04.2020, тобто з порушенням частини другої статті 24 Закону № 1404-VIII.
Вказані обставини не були перевірені та враховані відповідачем під час винесення спірної постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому таке рішення приватного виконавця є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом № 1404-VIII.
Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 07 квітня 2020 року ВП №61751422 прийнята відповідачем поза межами наданих повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.
Крім того, не може вважатися правомірною постанова приватного виконавця в межах даного виконавчого провадження ВП №61751422 про арешт коштів боржника, враховуючи протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому, оскільки постанова про арешт коштів є похідною від постанови про відкриття виконавчого провадження, то вона також підлягає скасуванню.
Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В ході розгляду справи відповідачем не наведено належних та допустимих доказів, що підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення.
За наведених обставин, суд вбачає підстави для задоволення позову.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень частини 1 статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 134, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича від 07.04.2020 ВП №61751422 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» коштів в сумі 27 445,55 грн. згідно договору від 29.04.2013, укладеного з ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія управління активами».
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича від 23.04.2020 ВП №61751422 про арешт коштів боржника.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Оніщенка Дмитра Степановича судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева