Справа № 200/4256/20-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 р. Справа№200/4256/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 10.02.2020 року про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію з зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи з 30.04.2003 року по 01.09.2003 року на підприємстві концерн «Санрайз» та з 01.04.2010 року по 28.02.2011 року на підприємстві ТОВ «УДСС» та до страхового та пільгового стажу період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю стажу. 06 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії згідно з п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

10 лютого 2020 року рішенням № 558 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії, посилаючись на те, що страховий стаж складає 23 роки 09 місяців 03 дні, а стаж позивача на підземних роботах за списком № 1 складає 7 років 09 місяців 18 днів.

Відповідач зазначив у рішенні № 558 від 10.02.2020р., що період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року не врахований до страхового та пільгового стажу, оскільки, відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до МДЗ України та дані про атестацію робочих місць за цей період в спец стажі (форма ОК-5 від 07.02.2020).

Крім того, до пільгового стажу не враховані періоди роботи з 30.04.2003 року по 01.09.2003 року на підприємстві концерн «Санрайз» та з 01.04.2010 року по 28.02.2011 року на підприємстві ТОВ «УДСС», оскільки підприємство перереєстровані на території, підконтрольній українській владі та відсутні документи, підтверджуючі пільговий характер роботи.

Позивач зазначає, що згідно з приписами ч. 10 ст. 20 Закону № 1058, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 106 Закону № 1058 передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 26 травня 2020 року.

26 травня 2020 року розгляд справи відкладено на 23 червня 2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивачем надано клопотання про розгляд справи без участі (а.с. 10).

Відповідачем надано письмовий відзив від 13.05.2020 року № 5074/07 (а.с. 35-39). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач звернувся до управління з заявою № 825 від 06.02.2020р. про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На дату звернення страховий стаж позивача складав 23роки 09 місяців 03 дні, в тому числі стаж підземної роботи за списком № 1 07 років 09 місяців 18 днів.

До страхового стажу не враховано період роботи з 30.04.2003 року по 01.09.2003 року на підприємстві концерн «Санрайз» та з 01.04.2010 року по 28.02.2011 року на підприємстві ТОВ «УДСС», оскільки підприємство перереєстровані на території, підконтрольній українській владі та відсутні документи, підтверджуючі пільговий характер роботи.

Також до страхового та пільгового стажу не враховано період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року, оскільки, відсутні відомості про сплату щомісячних внесків та дані про атестацію робочих місць за цей період в спец стажі (форма ОК-5 від 07.02.2020).

Зазначає, що відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу зараховуються періоди діяльності залежно від суми сплачених страхових внесків та за результатами атестації робочих місць на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За таких обставин позивачеві було відмовлено у зарахуванні вказаних вище періодів роботи під землею до пільгового та страхового стажу.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить ІD паспорт № НОМЕР_1 , виданий 22.05.2019 року (а.с. 11). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 04.06.2019 року № 580 позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Судом встановлено, що 06 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 825 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 45).

Рішенням від 10 лютого 2020 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на те, що на дату звернення страховий стаж позивача складав 23 роки 09 місяців 03 дні, стаж роботи за списком № 1 шахтарі 07 років 09 місяців 18 днів, замість необхідних 10-ти років пільгового стажу, передбачених законом (а.с. 14).

В спірному рішенні від 10.02.2020 року відповідач зазначив, що до страхового стажу ОСОБА_1 не враховано період роботи з 30.04.2003 року по 01.09.2003 року на підприємстві концерн «Санрайз» та з 01.04.2010 року по 28.02.2011 року на підприємстві ТОВ «УДСС», оскільки підприємство перереєстровані на території, підконтрольній українській владі та відсутні документи, підтверджуючі пільговий характер роботи.

Також до страхового та пільгового стажу не враховано період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року, оскільки, відсутні відомості про сплату щомісячних внесків та дані про атестацію робочих місць за цей період в спец стажі (форма ОК-5 від 07.02.2020).

У трудовій книжці позивача БТ-ІІ № 7377044 (а.с. 16-21) по спірним періодам наявні наступні записи:

- з 30.04.2003 року по 01.09.2003 року на підприємстві концерн «Санрайз» на час проведення робіт на шахті «1-3 Новогродівська» в якості гірничого робочого 3 розряду підземного з повним робочим днем під землею;

- з 01.04.2010 року по 28.02.2011 року на підприємстві ТОВ «УДСС» в якості ГРОЗ підземного 5 розряду з повним робочим днем під землею;

- з 25.08.2015 року по теперішній час продовжує працювати на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» (колишня Шахта «Росія») ДП «Селидіввугілля» в якості машиніста підземних установок 3 розряду з повним робочим днем під землею.

Тобто, по спірних періодах роботи позивача в його трудовій книжці є належним чином вчинені записи у трудовій книжці.

Позивачем надано накази ОП Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» від 10.03.2015 року № 54-ОТ та ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» від 03.04.2020 року № 46-ОП, якими підтверджено атестацію робочих місць за професією: машиніст підземних установок (8333) (а.с. 25-27).

Крім того, суд зазначає, що оскільки підприємство-роботодавець позивача зареєстровано та здійснює свою діяльність з зоні проведення антитерористичної операції, пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» звільняє господарюючих суб`єктів від сплати ЄСВ на час проведення АТО до внесення змін у закон - 13.02.2020 року.

Отже, спірним питанням даної справи є неврахування до страхового та пільгового стажу працівника часу роботи на підприємствах у зв`язку з не підтвердженням даних про пільговий характер.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено всі спірні періоди роботи позивача на спірному підприємстві з повним робочим днем під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, який є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стосовно несплати підприємством-роботодавцем сум єдиного соціального внеску, суд зазначає, що страховий стаж позивача не може ставитися у залежність через невнесення даних про сплату внеску до МДЗ України з наступних підстав.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-IV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 30.04.2003 року по 01.09.2003 року на підприємстві концерн «Санрайз» та з 01.04.2010 року по 28.02.2011 року на підприємстві ТОВ «УДСС» та до страхового та пільгового стажу період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року з підстав відсутності відомостей про сплату щомісячних внесків та ЄСВ за цей період роботи та з підстав відсутності пільгової довідки, оскільки в трудовій книжці позивача наявні належним чином вчинені записи про пільгову роботу з повним робочим днем під землею.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 не прийнятих відповідачем зазначених вище спірних періодів роботи позивача є неправомірною і ці періоди мають бути зараховані до страхового (пільгового) стажу позивача.

З зазначених підстав рішення управління від 10 лютого 2020 року про відмову в призначенні пенсії підлягає скасуванню.

Прийнявши неправомірне рішення, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Відтак, після скасування судом рішення відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 06.02.2020 року № 825 і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до спеціального стажу спірних періодів праці позивача.

Суд зазначає, що позовні вимоги в частині зобов`язання призначити пенсію не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку, суд не може підміняти Пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам.

Належним способом захисту буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 06.02.2020 року № 825.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 10 квітня 2018 року по справі №348/2160/15-а.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання згідно довідки про реєстрацію місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10 лютого 2020 року про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 лютого 2020 року № 825 про призначення пенсії згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 30.04.2003 року по 01.09.2003 року на підприємстві концерн «Санрайз» та з 01.04.2010 року по 28.02.2011 року на підприємстві ТОВ «УДСС» та до страхового та пільгового стажу період роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.09.2017 року по 31.12.2019 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 630 (шістсот тридцять) гривень 60 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 23 червня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки щодо апеляційного оскарження визначені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк дії карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова