Справа № 385/443/20
Суддя: Панасюк І. В.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/443/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання - Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Гайвороні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 ПП Гайворонського ВП сержанта Сафіуліна Віктора Сергійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 678402 від 22.03.2020 року за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Гайворонського районного суду із адміністративним позовом до поліцейського СРПП № 3 ПП Гайворонського ВП сержанта Сафіуліна В.С. про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 678402 від 22.03.2020 року за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 22.03.2020 року відносно нього поліцейським СРПП № 3 ПП Гайворонського ВП сержантом Сафіуліним В.С. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 678402 від 22.03.2020 року за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Як вбачається зі змісту постанови, 22.03.2020 року о 23 год. 40 хв. позивач в м. Гайворон по вул. Свободи, 2, керував легковим автомобілем ЗАЗ 968 МБ д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2 (а) Правил дорожнього руху та в нічну пору не підсвічувався задній номерний знак, чим порушив п.п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказану постанову вважає протиправною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог КУпАП.

Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Пояснив, що він автомобілем не керував, оскільки він поломаний стояв на узбіччі, до поломки автомобіля ним керувала інша особа.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відзиву щодо позовної заяви до суду не направив, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У частині 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, 22.03.2020 року відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП № 3 ПП Гайворонського ВП сержантом Сафіуліним В.С. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 678402 від 22.03.2020 року за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що позивач при притягненні його до адміністративної відповідальності факт вчинення правопорушення не визнав. Однак незважаючи на це, відповідач не дослідив та не перевірив жодних доказів по обставинах, викладених ним в постанові і які б підтверджували вину ОСОБА_1 . Суду не надано відповідачем відеозапису подій, чи посилання на інші докази правомірності дій відповідача при притягненні позивача до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене суд приймає до уваги викладені обставини справи зазначені в позовній заяві. За таких обставин відповідач не виконав вимоги про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим його постанова підлягає скасуванню як незаконна. Викладене є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин і передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини та керуючись ст.ст. 7, 14-1, ст.121, 247, 258, 265, 268, 282-284, 297 КУпАП, ст.ст. 5-10, 14, 77, 139, 242-246, 250, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 ПП Гайворонського ВП сержанта Сафіуліна Віктора Сергійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 678402 від 22.03.2020 року за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 678402 від 22.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного Бюджету України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з моменту проголошення рішення.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документа 22.06.2020