Справа № 440/2560/20
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2560/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про:

- визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 02.02.2020 поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний №ФИ-10211111;

- визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 02.02.2020, поданому через Урядовий контактний центр реєстраційний № НОМЕР_1 -10211111;

- визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 17.02.2020 за вих.№Фи-61кц/115/12/01/12-2020 згідно вимог статті 15 Закону України "Про звернення громадян";

- визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 02.02.2020, подане через Урядовий контактний центр реєстраційний №ФИ-10211111 за підписом начальника ГУНП в Полтавській області;

- зобов`язання ГУНП в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 реєстраційний № НОМЕР_1 -10211111 від 02.02.2020, вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом, та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язання ГУНП в Полтавській області нагородити ОСОБА_1 державною нагородою України - орденом "За мужність" за боротьбу зі злочинністю при виконанні службового обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для його життя та здоров`я.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує бездіяльністю відповідача щодо неналежного розгляду його звернення, не вжиття належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні, ненадання роз`яснення порядку оскарження відповіді на звернення, а також фактичного ненадання відповіді на звернення від 02.02.2020, подане через Урядовий контактний центр реєстраційний №ФИ-10211111. Зазначає, що під час розгляду звернення ГУНП в Полтавській області проігнорувало факти та обставини, що стосуються отримання позивачем тілесних ушкоджень під час виконання ним службових обов`язків, проявлений останнім героїзм при боротьбі зі злочинністю, наявність у останнього подяк за відмінне несення служби. Відповідач також не врахував, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - інвалідів війни.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 16.06.2020 зазначив, що порушені у зверненні ОСОБА_1 питання належать до компетенції Управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області, а тому саме цей підрозділ уповноважений розглядати це звернення. Відповідно і право підпису відповіді на це звернення має начальник УКЗ ГУНП, як керівник структурного підрозділу, згідно з вимогами пункту 13 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930. Отже, при наданні відповіді на звернення ОСОБА_1 ГУНП в Полтавській області діяло в межах чинного законодавства, а начальник структурного підрозділу ГУНП мав повноваження підписувати відповідь на дане звернення. Твердження позивача щодо неналежного розгляду його звернення не відповідає дійсності, оскільки останнє дійсно було розглянуте в межах визначених законодавством строків, відповідь надана повна та обґрунтована з детальним роз`ясненням відсутності підстав для ініціювання нагородження ОСОБА_1 державною нагородою - орденом "За мужність" І ступеня. Поряд з цим, відповідач наполягав на тому, що ОСОБА_1 на момент подання звернення служби в ГУНП в Полтавській області не проходив. Зауважував, що у керівників територіальних органів Національної поліції України відсутні повноваження на нагородження відзнакою Президента України - орденом "За мужність". Стосовно ненадання заявнику роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 17.02.2020 за вих.№ФИ-61кц/115/12/01/12-20 відповідач пояснив, що жодного рішення за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 прийнято не було, а останньому лише надано роз`яснення норм Статуту, відповідно до яких нагородження орденом "За мужність" провадиться послідовно, починаючи з ІІІ ступеня, а не з І ступеня, як того вимагає позивач.

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Cправи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

02.02.2020 ОСОБА_1 направив через Урядовий контактний центр звернення до ГУНП в Полтавській області, яке адресоване особисто начальнику ГУНП в Полтавській області Замахіну ОСОБА_2 /а.с. 36 зі звороту, 37/.

У цьому зверненні (реєстраційний №ФИ-10211111 від 02.02.2020) ОСОБА_1 вказує, що будучи працівником правоохоронного органу, ним при виконанні службових обов`язків отримано травми у боротьбі зі злочинністю, проявивши мужність і героїзм. Внаслідок отримання травм при виконанні службових обов`язків ОСОБА_1 проходив відповідні обстеження та лікування тривалий час, але за станом здоров`я був звільнений згідно наказу ГУНП в Полтавській області від 29.07.2016 №233 о/с. В подальшому, стан здоров`я став погіршуватися внаслідок отриманих травм при виконанні службових обов`язків, тому ОСОБА_1 МСЕК згідно довідки серії АВ НОМЕР_2 встановлено ІІ групу інвалідності (травми пов`язані при виконанні службових обов`язків). У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить вжити відповідних заходів реагування, в межах повноважень, направлених на ініціювання нагородження ОСОБА_1 державною нагородою України орденом "За мужність" І ступеня за боротьбу зі злочинністю при виконанні службового обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я. При цьому, заявник зауважує, що факти боротьби зі злочинністю при виконанні службового обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для життя та здоров`я, підтверджуються вироками суду, актами форми Н-1 та Н-5 та довідкою МСЕК серії АВ №№0021281. Відповідь заявник чекає змістовну з наданням відповідних роз`яснень, а в разі відсутності повноважень, просить перенаправити звернення за належністю /а.с. 14, 36 зі звороту, 37/.

Зазначене звернення надійшло до ГУНП в Полтавській області 03.02.2020 та зареєстроване за №ФИ-400/КЦ, про що свідчить штамп, проставлений на зверненні /а.с. 36 зі звороту/.

За резолюцією заступника начальника ГУНП в Полтавській області В. Грімова вказане звернення передане до Управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області /а.с. 36/.

У відповідь на звернення від 02.02.2020 №ФИ-10211111 Управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області листом від 17.02.2020 №№ФИ-61кц/115/12/01/12-20, ФИ-50кц/115/12/01/12-20, ФИ-49кц/115/12/01/12-20 за підписом начальника Управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області О. Єфімова повідомлено ОСОБА_1 про те, що аналіз наданих ним документів, а також детальне вивчення архівних матеріалів за фактами отримання останнім тілесних ушкоджень під час проходження служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції України свідчать про те, що обставини їх отримання вказують на нехтування заявником заходами особистої безпеки під час виконання своїх службових обов`язків, непрофесійними діями, що виразилось у порушенні вимог Закону України "Про Національну поліцію". Окрім цього, на підставі узагальнення матеріалів службових розслідувань, проведених за фактами отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, а також пояснень свідків у діях останнього не вбачається проявів мужності та героїзму, тобто активних, вольових, цілеспрямованих, сміливих, рішучих, розумних та виважених дій, спрямованих передусім, на припинення правопорушення (затримання особливо небезпечного злочинця, порятунок потерпілих від злочину осіб, виконання завдань під час незвичайної ситуації чи стихійного лиха, тощо). Героїзм, проявлений при виконанні службових обов`язків, розуміється як свідомий вищий прояв жертовності, самовідданості, альтруїзму, милосердя в ситуаціях, пов`язаних із порятунком людського життя. При цьому, ризик і небезпека для життя та здоров`я працівника поліції мають місце за умови наявності об`єктивних чинників, наприклад, озброєного злочинця, який чинить активний опір законним вимогам працівника поліції, виконання службових обов`язків у незвичайних умовах або в умовах ведення бойових дій. Ураховуючи вищевикладене, підстав для ініціювання нагородження ОСОБА_1 державною нагородою України - орденом "За мужність" І ступеня немає /а.с. 38-39/.

Позивач, вважаючи, що його звернення від 02.02.2020 неналежно розглянуте, не вжито належних заходів реагування по фактам, викладеним у зверненні, не надано роз`яснення порядку оскарження відповіді на звернення, а також фактичного не надано відповіді на звернення, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян".

Частиною першою статті 1 названого Закону визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 вказаного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 5 вказаного Закону встановлені вимоги до звернення, а статтею 7 цього Закону визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Суд зауважує, що звернення позивача від 02.02.2020 відповідає вимогам статті 5 Закону України "Про звернення громадян", а тому у силу положень частини першої статті 7 цього Закону мало бути розглянуте по суті особою, якій його адресовано.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею статті 15 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 №930, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.12.2017 за №1493/31361 (далі Порядок №930), цей Порядок установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян.

Згідно з пунктами 1 та 3 розділу ІІ Порядку №930 звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи "Урядовий контактний центр" та телефонну "гарячу лінію" Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян (додаток 1) або на реєстраційно-контрольних картках (далі РКК) (додаток 2), придатних для обробки персональними комп`ютерами. Дія цього Порядку не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, установлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку №930 рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України.

Згідно з пунктом 5 розділу IV Порядку №930 звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Відповідно до пункту 6 розділу IV Порядку №930 звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Положеннями пункту 12 розділу IV Порядку №930 передбачено, що за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу (пункт 13 розділу IV Порядку №930).

Пунктом 14 розділу IV Порядку №930 встановлено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України "Про звернення громадян" і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Так, за змістом звернення ОСОБА_1 від 02.02.2020 №ФИ-10211111 судом встановлено, що останнє адресоване особисто начальнику ГУНП в Полтавській області Замахіну А.Л. /а.с. 14/.

Відповідно до наявних у матеріалах справи посвідчень серії МВ №021694 від 19.06.2015 та серії АА №003304 від 29.03.2019 ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій та ветеранів Національної поліції а.с. 13/.

Також, згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 01.09.2017 ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни /а.с. 13/.

Разом з тим, не зважаючи на адресування звернення саме начальнику ГУНП в Полтавській області Замахіну ОСОБА_2 , а також в порушення приписів частини другої статті 15 Закону України "Про звернення громадян" щодо обов`язку розглядати заяви осіб з інвалідністю внаслідок війни першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, відповідь на звернення від 17.02.2020 №№ФИ-61кц/115/12/01/12-20, ФИ-50кц/115/12/01/12-20, ФИ-49кц/115/12/01/12-20 надана Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області за підписом начальника цього Управління О. Єфімова /а.с. 38-39/.

Слід зауважити також на те, що у наданій відповіді на звернення ОСОБА_1 , яка за своїм змістом є рішенням про відмову у задоволенні порушеного у зверненні питання, всупереч вимог частини четвертої статті 15 Закону України "Про звернення громадян" відсутні роз`яснення порядку її оскарження.

За змістом пункту 9 розділу ІІ Статуту відзнаки Президента України - ордена "За мужність", подання про нагородження орденом "За мужність" вносять на ім`я Президента України Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, Верховний Суд України, Конституційний Суд України, Генеральна прокуратура України, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Уряд Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації.

Поряд з цим, відповідно до пункту 11 Статуту відзнаки Президента України - ордена "За мужність", клопотання про нагородження особи орденом "За мужність" порушується перед вищестоящим органом, організацією, військовим командуванням. Висунення кандидатур здійснюється, як правило, в трудовому колективі (військовому формуванні), де працює (проходить службу) особа, яку представляють до відзначення.

Нагородження орденом "За мужність" здійснюється Указом Президента України. Орден "За мужність" вручає Президент України або за його уповноваженням Голова Верховної Ради України та його заступники, Прем`єр-міністр України, Перший віце-Прем`єр-міністр України, віце-прем`єр-міністри України, Голова Верховного Суду України, Голова Конституційного Суду України, Генеральний прокурор України, Голова Комісії по державних нагородах України при Президентові України, керівник відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, Голова Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Голова Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, голова обласної, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації, командувач відповідного військового формування (пункти 3, 13 Статуту).

Відтак, аналізуючи приписи вказаних норм, суд погоджується з викладеними відповідачем у відзиві на позовну заяву доводами про те, що у керівників територіальних органів Національної поліції України відсутні повноваження на нагородження відзнакою Президента України - орденом "За мужність".

Однак, суд відмічає ту обставину, що у спірному випадку звернення ОСОБА_1 не містило вимог до ГУНП в Полтавській області про нагородження відзнакою Президента України - орденом "За мужність", а містило лише вимоги про вжиття управлінням заходів реагування у межах повноважень, направлених на ініціювання його нагородження, що за приписами наведених норм можна віднести до компетенції ГУНП в Полтавській області.

Положення пункту 11 Статуту відзнаки Президента України - ордена "За мужність" щодо здійснення висунення кандидатур, як правило, в трудовому колективі (військовому формуванні), де працює (проходить службу) особа, яку представляють до відзначення, не свідчать про виключення можливості висунення кандидатур осіб, які взагалі не проходять військову службу чи службу в органах внутрішніх справ.

У відзиві на позовну заяву відповідач в обґрунтування своїх заперечень серед іншого посилається на те, що жодного рішення за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 фактично прийнято не було, а останньому лише надано роз`яснення норм Статуту відзнаки Президента України - ордена "За мужність", затвердженого Указом Президента України від 21.08.1996 №720/96, відповідно до яких нагородження орденом "За мужність" провадиться послідовно, починаючи з ІІІ ступеня, а не з І ступеня, як того вимагає позивач.

Однак, вказане не відповідає дійсності, оскільки зі змісту листа Управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області від 17.02.2020 №№ФИ-61кц/115/12/01/12-20, ФИ-50кц/115/12/01/12-20, ФИ-49кц/115/12/01/12-20 слідує, що останній по суті є відповіддю на звернення ОСОБА_1 , так як у ньому Управлінням роз`яснюється порядок представлення осіб до нагородження орденом "За мужність", надається оцінка представленим заявником документам та повідомленим останнім обставинам, а також робиться на їх підставі висновок про відсутність підстав для ініціювання нагородження ОСОБА_1 державною нагородою України - орденом "За мужність" І ступеня /а.с. 38-39/.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах мала місце не бездіяльність, як зазначає позивач, а були вчинені дії щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 02.02.2020 №ФИ-10211111, що є порушенням вищевказаних норм Закону України "Про звернення громадян" та Порядку №930.

У зв`язку з викладеним та враховуючи положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії ГУНП в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 02.02.2020 №ФИ-10211111 та надання відповіді листом Управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області від 17.02.2020 №№ФИ-61кц/115/12/01/12-20, ФИ-50кц/115/12/01/12-20, ФИ-49кц/115/12/01/12-20 на вказане звернення, а не за підписом начальника ГУНП в Полтавській області.

Беручи до уваги норму частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд погоджується із правильністю обраного позивачем способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах та вважає за можливе зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 02.02.2020 №ФИ-10211111 з урахуванням висновків суду.

Отже, позов у вказаних частинах позовних вимог слід задовольнити.

Водночас, суд погоджується із доводом позивача про допущення протиправної бездіяльності відповідачем щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 17.02.2020 за вих.№Фи-61кц/115/12/01/12-2020 згідно вимог статті 15 Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 17.02.2020 за вих.№Фи-61кц/115/12/01/12-2020 згідно вимог статті 15 Закону України "Про звернення громадян" підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Полтавській області щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 02.02.2020, поданому через Урядовий контактний центр реєстраційний № НОМЕР_1 -10211111, а також зобов`язання ГУНП в Полтавській області нагородити ОСОБА_1 державною нагородою України - орденом "За мужність" за боротьбу зі злочинністю при виконанні службового обов`язку в умовах, пов`язаних з ризиком для його життя та здоров`я, то суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на передчасність таких вимог, враховуючи висновки суду у даній справі щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 02.02.2020 №ФИ-10211111 та надання відповіді листом УКЗ ГУНП в Полтавській області від 17.02.2020 №№ФИ-61кц/115/12/01/12-20, ФИ-50кц/115/12/01/12-20, ФИ-49кц/115/12/01/12-20 на вказане звернення, а не за підписом начальника ГУНП в Полтавській області та зобов`язання відповідача повторно його розглянути.

Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання ГУНП в Полтавській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, то суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, оскільки встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, підстав для задоволення вказаного клопотання суд не вбачає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи та витрат по сплаті судового збору не поніс.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 83, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 40108630) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 02 лютого 2020 року №ФИ-10211111 та надання відповіді листом Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 17 лютого 2020 року №№ФИ-61кц/115/12/01/12-20, ФИ-50кц/115/12/01/12-20, ФИ-49кц/115/12/01/12-20 на вказане звернення.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 17 лютого 2020 року №№ФИ-61кц/115/12/01/12-20, ФИ-50кц/115/12/01/12-20, ФИ-49кц/115/12/01/12-20 згідно з вимогами статті 15 Закону України "Про звернення громадян".

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 02 лютого 2020 року №ФИ-10211111 з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Гіглава