Справа № 200/291/20-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 р. Справа№200/291/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), звернулась до суду з позовною заявою до Костянтинівського міського центру зайнятості (ідентифікаційний 23119554, 85113, Донецька область, м.Костянтинівка, пл.Перемоги, 8). Позов вмотивовано тим, що 04.06.2019 позивачем отримано направлення на працевлаштування до "Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації", яке вважає безпідставним з огляду на те, що у період з 13.05.2019 по 31.05.2019 (19 днів) ОСОБА_1 працювала на посаді системного адміністратора у ФОП ОСОБА_2 та її середня заробітна плата склала 30000,00 грн. Розмір оплати праці на запропонованому підприємстві є значно меншим ніж на попередньому місці роботи, а робота не є підходящою. Просила визнати протиправними дії відповідача щодо видачі 04.06.2019 направлення на працевлаштування до "Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації".

27 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

06 лютого 2020 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому зазначено, що відповідно до вимог ч.1 ст.46 Закону України «Про зайнятість населення» під час видання направлення відповідачем враховано, що ОСОБА_1 здобута лише середня освіта, досвід роботи на посаді системного адміністратора складає 19 днів, а в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування взагалі відсутні відомості про період зайнятості позивача у роботодавця ФОП ОСОБА_2 , страхові внески роботодавцем не сплачені. Додатково повідомлено, що за адресою проживання позивача, зареєстрований і роботодавець ФОП ОСОБА_2 . Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

13 лютого 2020 року ухвалою суду призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем подані пояснення, в яких зазначено, що згідно п.12 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку реєстрації перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» від 19.09.2018 №792, у разі наявності пропозиції щодо роботи кар`єрний радник про це особі, яка шукає роботу, та за її згодою видає направлення на працевлаштування. Положення абз.5 п.20 Порядку 792 передбачає, що підбір підходящої роботи для зареєстрованого безробітного здійснюється відповідно до ст.46 Закону України «Про зайнятість населення». Під час видання направлення, відповідачем враховано, що позивачем здобута середня освіта, досвід роботи в 19 днів, відсутність сплати єдиного соціального внеску, а також потребу ринку праці.

10 березня 2020 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків шляхом надання суду відомостей про отриману освіту, про досвід роботи, разом із доказами, пояснень з приводу того «яким чином здійснено співставлення розміру раніше отриманої заробітної плати та запропонованої».

На виконання вимог ухвали суду позивачем повідомлено, що освіта отримана у 2013 році в школі «Комп`ютерної майстерності», однак, документи, що підтверджують вказані обставини - втрачені. Співставлення розміру раніше отриманої заробітної плати із запропонованою здійснено згідно наданої відповіді робітника відповідача, який повідомив, що розмір заробітної плати мінімальний. Просила справу розглянути без її участі.

24 березня 2020 року ухвалою суду продовжено розгляд справи, призначено підготовче засідання на 30 березня 2020 року.

30 березня 2020 року, 27 квітня 2020 року, 13 травня 2020 року ухвалами суду відкладено розгляд справи до 27 квітня 2020 року, 13 травня 2020 року, 02 червня 2020 року відповідно.

02 червня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15 червня 2020 року.

У судове засідання призначене на 15 червня 2020 року представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволені позовних вимог наполягав. Представник відповідача надав клопотання про проведення розгляду справи без його участі, підтримав позицію викладену у відзиві та додаткових поясненнях, просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

За таких обставин, враховуючи не прибуття у судове засідання представників сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в порядку письмового провадження. Суд зауважує, що датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

04 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Костянтинівського міського центру зайнятості із заявою про реєстрацію її як такою, що шукає роботу. Проінформувала, що зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_2 , фактичне місце перебування АДРЕСА_3 .

Також, подані заяви про надання статусу безробітного, призначення виплати допомоги по безробіттю.

Додатково ОСОБА_1 подана трудова книжка НОМЕР_2 , яка містить запис №1 13.05.2019 про прийняття на посаду системного адміністратора ПП ОСОБА_2 , №2 31.05.2019 про звільнення.

Відповідачем сформована персональна картка ОСОБА_1 , яка містить наступні відомості про особу: професійний досвід та освіта адміністратор системи; освіта повна загальна середня - ЗОШ №34 м. Макіївка, дата закінчення 25.06.1995; додаткові навички вільне володіння українською мовою, вміння працювати з офісною технікою, впевнений користувач ПК (знання програми MC Office); останній досвід роботи системний адміністратор у ФОП ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

04 червня 2019 року сформовано направлення на працевлаштування до «Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації» на робоче місце (вакансію): контролер газового господарства, відповідно до наданої інформації про потребу у працівниках від 27.05.2019. Повідомлено, що корінець направлення на працевлаштування з прийнятим рішенням необхідно повернути до центру зайнятості протягом семи календарних днів з дати направлення особи на працевлаштування.

Розмір заробітної плати за професією (посадою) «контролер газового господарства» складає 4173,59 грн., про що свідчать відомості в поданій «Костянтинівським управлінням по газопостачанню та газифікації» 24 травня 2019 року звітності «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».

Не погодившись із виданим направленням, позивач звернулась до центру зайнятості із заявою про його повернення.

24 червня 2019 року Костянтинівським міським центром зайнятості надана відповідь №03/1554 на звернення ОСОБА_1 від 10.06.2019, в якій повідомлено, що під час пропонування підходящої роботи врахована загальна тривалість роботи за професією (19 днів), відсутність документів про здобуття освіти та потреба ринку праці.

Спірним питанням є правомірність дій відповідача щодо видання направлення про працевлаштування на роботу, яка не відповідає останньому місцю роботи, а розмір заробітної плати менший ніж отриманий на попередньому місці роботи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтю 43 Конституції України, визначено, що Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначені Законом України «Про зайнятість населення».

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про зайнятість населення» держава гарантує у сфері зайнятості безоплатне сприяння у працевлаштуванні, обранні підходящої роботи та одержанні інформації про ситуацію на ринку праці та перспективи його розвитку.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право, зокрема, на безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції послуг з пошуку підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, в тому числі на громадські та інші роботи тимчасового характеру; консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії); інформації про свої права та обов`язки як безробітного; відомостей про себе, які містяться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі; матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що зареєстровані безробітні зобов`язані, зокрема, самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців; відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів; дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов`язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення; інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

З аналізу вищенаведеного слідує, що функції уповноважених органів (центрів зайнятості) полягають саме у сприянні безробітним в пошуку роботи. При цьому обов`язку центру зайнятості у сприянні особі у пошуку підходящої особи кореспондує і обов`язок безробітного у відповідності статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» самостійно здійснювати пошук підходящої для себе роботи, а також бути готовим приступити до роботи за професією або підходящої роботи.

Статтею 46 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що є підходящою роботою для безробітного.

Так, підходящою для безробітного вважається робота, що відповідає освіті, професії (спеціальності), кваліфікації особи з урахуванням доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради. Заробітна плата повинна бути не нижче розміру заробітної плати такої особи за останнім місцем роботи з урахуванням середнього рівня заробітної плати, що склався у регіоні за минулий місяць, де особа зареєстрована як безробітний.

Під час пропонування підходящої роботи враховується тривалість роботи за професією (спеціальністю), кваліфікація, досвід, тривалість безробіття, а також потреба ринку праці.

Для осіб, які не мають професії (спеціальності) і вперше шукають роботу, підходящою вважається така, що потребує первинної професійної підготовки, зокрема безпосередньо на робочому місці, а для осіб, які бажають відновити трудову діяльність після перерви тривалістю, що перевищує шість місяців, підходящою вважається робота за професією останнього місця роботи або робота з проходженням попередньої перепідготовки за новою професією (спеціальністю) за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

У разі коли неможливо надати безробітному роботу за професією протягом шести місяців з дня перебування на обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, йому пропонується підходяща робота з урахуванням здібностей, стану здоров`я і професійного досвіду, доступних для нього видів навчання та потреби ринку праці.

Для громадян, які не працювали за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) понад 12 місяців, підходящою вважається робота, яку вони виконували за останнім місцем роботи, а робота за здобутими раніше професіями (спеціальностями) може вважатися підходящою за умови попереднього підвищення кваліфікації з урахуванням потреби ринку праці.

Для безробітних, які не мають професії, або таких, що працювали на роботах, які не потребують спеціальної підготовки, та перебувають на обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, більш як шість місяців, підходящою роботою також вважається участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, тривалість яких перевищує один місяць.

Підходящою для безробітного не може вважатися робота, якщо:

місце роботи розташовано за межами доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради;

умови праці не відповідають правилам і нормам, встановленим законодавством про працю та охорону праці (в тому числі якщо на запропонованому місці роботи порушуються встановлені законом строки виплати заробітної плати);

умови праці на запропонованому місці роботи не відповідають стану здоров`я громадянина, підтвердженому медичною довідкою.

Судом встановлено, що позивачем здобута повна середня освіта в ЗОШ №34 м.Макіївка Донецької області. Документів, що підтверджують здобуття професійної освіти за будь-якою професією, до суду не надано. Відомості, зазначені ОСОБА_1 про навчання в школі «Комп`ютерної майстерності» з 2012 по 2013 роки, за результатом якої отримана освіта, не підтверджені належними доказами. Також, не повідомлено про здобуту кваліфікацію за результатом навчання в такому закладі.

Основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує страж роботи, а також дає змогу власнику при прийнятті на роботу мати уяву про досвід роботи працівника, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України є трудова книжка.

З трудової книжки АХ НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_1 працювала у період 13.05.2019 31.05.2019 на посаді «системний адміністратор» у ФОП ОСОБА_2 (індикаційний код НОМЕР_3 ).

Відомості про стаж у травні 2019 року та розмір отриманої заробітної плати у розмірі 30000,00 грн. наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-7).

Посилання відповідача на несплату страхових внесків, як відмову у врахуванні останнього досвіду роботи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за такі дії несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Доводи відповідача про те, що позивач та її роботодавець зареєстровані за однією адресою, також не свідчать про відсутність виконання робіт на посаді «системного адміністратора» у ПП ОСОБА_2 .

Водночас, з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-7) вбачається, що ОСОБА_1 з 2011 року по вересень 2014 року працювала в Управлінні освіти Макіївської міської ради. При цьому, ОСОБА_1 а ні в позовній заяві, а ні в додаткових поясненнях, наданих на виконання вимог ували суду, посаду (професію) на якій вона працювала в цей період не повідомлено. Суд зауважує, що позовна заява обмежена загальним посиланням про виконання іншої роботи до 2019 року та повідомленням про втрату трудової книжки.

Отже, досліджуючи докази у сукупності, суд враховує, що позивачем здобута повна середня освіта в ЗОШ №34 м. Макіївка Донецької області, у період з 2011 року по вересень 2014 року наявний стаж роботи в Управлінні освіти Макіївської міської ради, при цьому, остання посада, яку займала ОСОБА_1 у травні 2019 року, - «системний адміністратор».

З огляду на викладене, запропонована у червня 2019 року робота «контролером газового господарства» в силу вимог ст.46 Закону України «Про зайнятість населення» не є підходящою, оскільки не враховано виконання позивачем роботи «системного адміністратора» у травні 2019 року.

Доводи позивача про те, що розмір заробітної плати на запропонованій посаді є нижчим ніж її за попепедньою роботою, як підстава для визнання дій протиправними, суд відхиляє, та зазначає, що така складова як розмір заробітної плати враховується у сукупності з іншими, а саме досвідом роботи, тривалістю роботи за спеціальність (професією), освітою, попитом ринку, середнім рівнем заробітної плати, що склався у регіоні за минулий місць, та не є окремо визначальною для висновку щодо протиправності дій з надання направлення на працевлаштування.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено критерії, яким мають відповідати як вчинені суб`єктом владних повноважень дії та бездіяльність, так і прийняті рішення, а саме у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд вказує на невідповідність вчинених «Костянтинівським міським центром зайнятості» дій щодо видання направленення на працевлаштування критеріям, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки вчинені без урхування усіх обставин, що мають значення, зокрема, без врахування виконання позивачем робіт за останнім місцем роботи. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

При розподілі судових витрат, суд враховує, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.01.2020 позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, при цьому, у задоволені позовних вимог відмовлено повністю, за таких обставин суд дійшов висновку щодо стягнення з позивача судового збору у розмірі 840,80 грн., що підлягав сплаті під час подання позовної заяви з вимогою немайнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6,90,132,139,193,242-244,246,255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій задовольнити.

Визнати протиправними дії Костянтинівського міського центру зайнятості щодо видачі ОСОБА_1 04 червня 2019 року направлення на працевлаштування до Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації» на посаду «контролер газового господарства».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівського міського центру (ідентифікаційний 23119554, 85113, Донецька область, м.Костянтинівка, пл.Перемоги, 8) зайнятості судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош