Справа № 133/781/20
Суддя: Воронюк В. А.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/781/20

19.06.2020 року

в складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ОРМП-4 Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови серії БАА №506558 про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив поновити строк звернення до суду, визнати дії поліцейського СРПП-4 Козятинського ВП старшого с-та поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БАА №506558 від 10.12.2019 про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративнго стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст. 122 ч.1 КУпАП протиправною та скасувати вказану постанову постанову, а справу закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що 10.12.2019, керуючи автомобілем МАЗДА д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Грушевського в м. Козятині Вінницької області, був зупинений старшим сержантом поліції Козятинського ВП ОСОБА_2, який звинувати його у тому, що він здійснив зупинку ближче десяти мертів до пішоходного переходу, чим порушив п. 15.9 ПДР - порушення заборони зупинки на перехрестях. Він заперечив даний факт. Однак не зважаючи на це , не надавши йому доказів його винуватості, не склав протокол, а ознайомившись з його документами сказав, що за порушення йому буде штраф. Він повідомив працівника поліції, що оскільки не визнає своєї вини, і у разі скадання на нього протоколу, буде оскаржувати його в суді. Поліцейський ОСОБА_2 без складання будь яких документів повернув йому водійські права та відпустив його.

04.03.2020 року простим листом на його адресу прийшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.02.2020 року на підставі постанови серії БАА №506558 від 10.12.2019 року.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, а постанова підлягає скасуванню, при цьому зазначив, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. В порушення ч.3 ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про докази вчинення правопорушення. У рахзі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з"явився, однак надав заяву про слухання справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. Причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 10.12.2019 року поліцейським ОРМП-4 Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БАА №506558. Відповідно до винесеної постанови, ОСОБА_1 визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України. Як зазначено в постанові, він 10.12.2019 рокуо 09 год. 55 хвилин, в м. Козятині Вінницької області по вул. Грушевського, 46 керуючи транспортним засобом Мазда д.н.з НОМЕР_2 , здійснив зупинку ближче десяти метрів, а саме 2 м. до пішоходного переходу, чим порушив вимоги п. 15.9 правил дорожнього руху. Йому поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 510 грн. (а.с. 7).

Дана постанова була ухвалена відповідачем з порушенням вимог ст. 247, 251, 268, 276, 279, 280, 283-285 КУпАП.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права чи свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За приписами ст.ст. 258, 283 КУпАП у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Дане правило міститься в п. 1 розділ ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), зокрема справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 Постанови).

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Слід звернути увагу, що у оспорюваній постанові по справі про адміністративне правопорушення відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків, хоч на цьому наполягав позивач при винесені оскаржуваної постанови.

Відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не були надані та досліджені належні і допустимі докази на підтвердження фактів вчинення позивачем поставленого йому у вину адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Так, відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення фактично не встановлювалися та не досліджувалися докази вчинення адмінправопорушення позивачем. Натомість, в основу суті адмінправопорушення, були покладені лише певні висновки самого відповідача без зазначення відповідних доказів.

Тому, суд вважає, що відповідачем без врахування встановлених і наведених судом обставин, було незаконно ухвалено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки склад та подія адміністративних правопорушень, поставлених позивачу у вину, не доведені .

Крім того відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

При винесені оскаржуваної постанови позивач був позбавлений можливості скористатись послугами захисника, знайомимтимсь з матеріалами справи, надавати докази, що є порушенням його конституційних прав .

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова БАА №506558 по справі про адміністративне правопорушення не направлялась позивачу, він її не отримував, ні власноручно, ні за допомогою пошти, таким чином, не знаючи про наявність документу яким до нього застосовано адміністративне стягнення, об`єктивно не міг вчасно оскаржити документ. Датою отримання оскаржуваної постанови необхідно вважати дату вручення 04.03.2020, тобто дату отримання листа з постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.6).

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з поважних і не залежних від його волі причин, суд вважає можливим поновити позивачу строк на звернення до суду.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ч. 2 ст. 9, ст.ст. 122, 251, 253, 258, 268, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 9, ст. 139, ч. 3 ст. 194, ст.ст. 241-246, 250, 271-272, 286, 293-295, пп. 15 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського ОРМП-4 Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови серії БАА №506558 про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Визнати дії поліцейського ОРМП-4 Козятинського ВП Калинівського ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

Постанову поліцейського ОРМП-4 Козятинського ВП Калинівського ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 серія БАА №506558 від 10.12.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Копії рішення суду негайно надіслати учасникам справи.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 19.06.2020.

Суддя В.А. Воронюк

Дата документу 19.06.2020