Справа № 1.380.2019.005347
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення надміру сплаченого судового збору

24 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.005347 пров. № А/857/2769/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:Кухтея Р. В.
суддів:Шевчук С. М.
Іщук Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Галицької митниці Держмитслужби про повернення надміру сплаченого судового збору у справі № 1.380.2019.005347 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістіктранссервіс" до Львівської митниці ДФС, правонаступником якого є Галицька митниця Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року задоволено повністю адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістіктранссервіс" до Львівської митниці ДФС, правонаступником якого є Галицька митниця Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

13 травня 2020 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Галицької митниці Держмитслужби про повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 3062 грн 57 коп. за подання апеляційної скарги на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.005347.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи клопотання, суд вважає, що таке підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Абзацом другим частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Звертаючись до положень Митного кодексу України при визначенні ціни позову у справах щодо оскарження рішень про коригування митної вартості товарів, слід враховувати наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Стаття 50 МК України визначає цілі використання відомостей про митну вартість товарів, а саме для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Одним із обов`язків декларанта у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, є сплата митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу (підпункт 4 частини першої статті 266 МК України).

Пунктом 1 частини першої статті 279 МК України встановлено, що базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є, зокрема для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (частина перша пункту 190.1 статті 190 МК України).

З аналізу наведених правових норм слідує, що митна вартість товару для декларанта є базою оподаткування податком на додану вартість та митними платежами. При цьому на митні органи, з метою виконання та досягнення митних цілей, покладено функціональні обов`язки з контролю за правильністю визначення платником митної вартості товарів. Якщо за наслідками такого контролю встановлено, що митна вартість визначена не правильно, орган доходів і зборів приймає рішення про коригування митної вартості, внаслідок прийняття якого пропорційно змінюється і розмір належних до сплати митних платежів та податку на додану вартість.

Таким чином, сама по собі визначена у рішенні контролюючого органу митна вартість товару безпосередньо не впливає на майновий стан декларанта. Майновий інтерес для нього складає той розмір митних платежів та інших податків, який він має доплатити порівняно з розміром таких платежів, визначених на підставі заявленої ним митної вартості товарів при декларуванні. Обсяг грошового (вартісного) виразу зміни складу майна позивача у цих спорах співпадає з сумою різниці митних платежів та інших податків, яку він має доплатити.

При оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Таким чином, різниця між сумами мита та ПДВ, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом у рішення про коригування митної вартості товарів становить 84 62415 грн, що і є ціною позову.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, належною сумою судового збору, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги Митницею на рішення Львівського окружного адміністративного суду 13.01.2020 є 5763 (1921+1921=3842* 150 %).

Між тим, згідно з платіжним дорученням №571 від 16.03.2020 Митницею сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 8 825 грн 57 коп, тобто у більшому розмірі, ніж встановлений Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З урахуванням викладеного, клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 241, 243, 321 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Галицької митниці Держмитслужби про повернення надміру сплаченого судового збору задовольнити.

Повернути Галицькій митниці Держмитслужби (Код ) зі спеціального фонду Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір в розмірі 3062 (три тисячі шістдесят дві) грн п`ятдесят сім коп. за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.005347 згідно з платіжним дорученням від 16 березня 2020 року № 571 за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок отримувача UA1013004; код класифікації доходів бюджету 22030101;

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. М. Шевчук
Л. П. Іщук