Справа № 726/155/20
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 726/155/20

Головуючий у І інстанції: Проскурняк І.Г.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

22 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Совгири Д. І. Кузьменко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 19 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Сумарюка Андрія Івановича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Сумарюка А.І. про скасування постанови серії ЕАК № 1958205 від 10 січня 2020 року, якою його за порушення п. 11.4 Правил дорожнього руху притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. та відшкодування 10 тис. грн. моральної шкоди, заподіяної протиправними діями відповідача.

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову серії ЕАК № 1958205 від 10 січня 2020 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрито.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови у позові про відшкодування моральної шкоди, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі в окремій частині, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно прийнятої відповідачем постанови серії ЕАК № 1958205 від 10.01.2020 року, ОСОБА_2 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 10 січня 2020 року, о 10:34:16 год. в с. Новий Киселів, траса М-19 486 км., керуючи транспортним засобом на дорозі з двостороннім рухом, які мають дві смуги в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4 ПДР - на дорозі з двостороннім рухом, щонайменше дві смуги в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги. (а.с. 6).

Скасовуючи дану постанову, Садгірський районний суд м.Чернівці вказав у висновку на її протиправність внаслідок недоведення відповідачем вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху.

Відмовляючи у позові в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходив з відсутності доказів на обґрунтування підстав та вимог відшкодування.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції в частині ухвалення рішення про відмову у позові про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Як зазначалось, постановою Садгірського районного суду м.Чернівці визнана протиправною та скасована постанова серії ЕАК № 1958205 від 10.01.2020 року, винесена Інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за порушення Правил дорожнього руху за ч.2 ст.122 КУпАП.

У вказаній постанові суд вказав на недоведеність вини позивача у вчиненні вказаного правопорушення внаслідок неналежності поданих доказів, а тому закрив провадження у справі.

Таким чином, у цьому судовому рішенні надана правова оцінка діяльності відповідача щодо застосування законодавства про адміністративні правопорушення, зокрема, Інспектора Управління патрульної поліції , що виніс постанову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, загальним судом в порядку КУпАП дається кваліфікація адміністративного правопорушення шляхом встановлення відповідності ознак вчиненого діяння ознакам конкретного складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП.

Правова оцінка вчиненого діяння, як складова кваліфікації, полягає в оцінці діяльності компетентних посадових осіб органів поліції щодо застосування законодавства про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ч. 1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з частиною п`ятою статті 21 КАС у чинній редакції вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

У справі встановлено, що протиправність дій як підстави, з якою позивач пов`язує відшкодування йому шкоди, полягають у неналежному, на переконання позивача, оформленні відповідачем матеріалів за фактом порушення ПДР, на підставі яких суд закрив провадження у справі щодо позивача у зв`язку з недоведеністю вини.

Колегія суддів погоджується з тим, що той факт, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, вчинення якого йому поставив за провину інспектор поліції, не доведена, може бути підставою для відшкодування йому, зокрема, моральної шкоди, якщо позивач вважає, що йому таку заподіяно.

Утім, дії Інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Сумарюка Андрія Івановича щодо складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, не можуть утворювати предмет публічно-правового спору, який в розумінні КАС підлягає розгляду адміністративними судами. Те, що відповідач є суб`єктом владних повноважень недостатньо для того, щоб ці правовідносини набували якості/характеру управлінських.

Аналізуючи наведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про стягнення майнової та моральної шкоди підлягають розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розглядаючи цю справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів, разом з тим, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на те, що в цьому випадку неоднаково застосовано ст. 6 Конвенції стосовно "суду, встановленого законом".

Пунктом 1 ч. 1 ст. 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням усіх наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову в обумовленій частині з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим постанова суду в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині - закриттю.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 19 лютого 2020 року в частині відмови ОСОБА_1 у позові про відшкодування моральної шкоди,- скасувати, а провадження у справі в цій частині,- закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 червня 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Кузьменко Л.В.