Справа № 215/1666/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року Справа № 215/1666/20
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Криворізької міської ради (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у застосуванні не належної правової процедури розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.11.2019 року за вхідним номером С-1015, згідно порядку ст.ст. 18, 19, 29 Закону України "Про звернення громадян", ч. 1, 2, 8 ст. 11 Закону України "Про державну службу" і приписів ст.ст. 1, 3, 19, 22, ч. 28 Конституції України;
- зобов`язати виконавчий комітет Криворізької міської ради протягом 15 днів надати документи зазначені в заяві ОСОБА_1 від 08.11.2019 року за вхідним номером С-1015;
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у не винесенні за результатом розгляду заяви від 08.11.2019 року за вхідним номером С-1015 рішення, постанови, тобто правового акту;
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у порушенні права ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді заяви від 08.11.2019 року за вхідним номером С-1015.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач 08.11.2019 року подав заяву до відповідача щодо забезпечення конституційних гарантій, але відповідач за результатами розгляду заяви допустив бездіяльність, чим порушив права та інтереси ОСОБА_1 .
Позивач наголошує, що відповідач не забезпечив право громадянина щодо можливості попередження (уникнення) страждань і болю. Позивач вважає, що відповідач допустив бездіяльність щодо правового режиму розгляду заяви, відмовився виконати свої владні виконавчі функції та не прийняв відповідне рішення.
20.03.2020 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.
13.04.2020 року зазначена справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на супровідному листі, та за результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями остання передана для розгляду судді Горбалінському В.В.
14.04.2020 року ухвалою суду було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
21.05.2020 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов, у якому представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що на запит позивача від 08.11.2019 року за вх. С-1015 - 26.11.2019 року було направлено письмову відповідь. Відповідач наголошує, що позивачем не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами порушення його прав саме поведінкою відповідача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.11.2019 року звернувся до Голови Тернавської районної у місті ради Солоду В.М. із заявою (запитом) (вхід. С-1015), в якому просив:
1. подати клопотання Криворізькокому міському голові, а саме просити правовим актом зобов`язати КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 видати безоплатні рецепти на ті самі ліки за наданими вже рецептами від 22.10.19р. №265, №266, №267, №268, № 269 (5 рецептів) та за поданими від 06.11.2019р. №543, №546, №547, № 548, №550 (6 рецептів), якщо відсутні у вас повноваження для належного реагування.
2. подати клопотання Криворізькому міському голові, а саме просити правовим актом вжити заходи для якості надання медичних послуг, забезпечення права інваліда на попередження за можливістю страждань і болю ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України для безоплатного відпуску ОСОБА_2 лікарських засобів, зазначених у рецептах від 06.11.2019р. №543, №546, №547, № 548, №550 (6 рецептів) та памперсами.
3. подати клопотання Криворізькому міському голові, а саме просити вжити заходи до начальника управління охорони здоров`я м. Кривого Рогу ОСОБА_3 , який не видав наказ до 08.11.2019р. щодо забезпечення ОСОБА_2 , як ОНКО хворої людини безкоштовними медикаментами для лікувально-профілактичних заходів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.96р. № 1303 та який використовує бюджетні кошти не за призначенням.
4. подати клопотання начальнику управління охорони здоров`я м. Кривого Рогу ОСОБА_3 , а саме просити надати пояснення про ліки за наданими в додатках вам рецептами від 06.11.2019р. №543, №546, №547, № 548, №550 (6 рецептів), чи призначені вони ОСОБА_2 для лікування її організму від ОНКО хвороби з переліком попунктно для амбулаторного лікування її ОНКО хвороби.
5. надати і вирахувати суму коштів на ліки відповідно до наданих вам рецептів від 06.11.2019р. №543, №546, №547, № 548, №550 (6 рецептів), а також окремо зазначити 50% вартості цих ліків.
6. відправити мою додану скаргу Криворізькому міському голові від 08.11.2019р. для належного реагування та забезпечення захисту конституційних прав та надати рішення та вихідний номер і дату відправки скарги від 08.11.2019р.
7. надати запрошення з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду заяви від 08.11.2019р., а після її розгляду, висновки викласти в рішенні, постанові, тобто в індивідуальному правовому акті.
8. звернутися до правоохоронних закладів з повідомленням про використання начальником управління охорони здоров`я м. Кривого Рогу ОСОБА_3 бюджетних коштів не за призначенням у зв`язку з відсутністю фінансування з 01.08.19р. КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 КМР на памперси, ліки для інвалідів.
Листом від 12.11.2019 року виконком Тернівської районної у місті ради надіслав заяву ОСОБА_1 за №С-1015 від 08.11.2019 року до управління охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради.
Листом від 26.11.2019 року за №17/18/2615 управління охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради було надано письмову відповідь на запит позивача від 08.11.2019 року вх. №С-1015, на підставі даних Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медитко-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради, які викладені у листі від 21.11.2019 року №2476.
Відтак, не погоджуючись із відповіддю управління охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради щодо не вжиття заходів по заяві (запиту) від 08.11.2019 року та порядку розгляду означеної заяви, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ст.1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно із ст.7 Закону №393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Згідно із ст.19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Частиною першою статті 20 Закону № 393/96 визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Аналіз зазначених норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.
Як видно з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви управлінням охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради було підготовлено письмову відповідь.
А саме, як встановлено судом, у листі від 26.11.2019 року за №17/18/2615 було зазначено, що матір ОСОБА_1 - ОСОБА_2 забезпечена засобами індивідуальної гігієни та медикаментами в повному обсязі.
Втім, як видно з матеріалів справи, управлінням охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради не було надано будь яких пояснень та доказів для спростування доводів позивача, вбачається, що Управлінням в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» не було розглянуто заяву (запит), не здійснено жодних посилань на певні законодавчі норми та не надано витребуваних документів.
Таким чином, за результатами системного аналізу звернення позивача, суд дійшов висновку про те, що звернення позивача не було розглянуто та не було надано об`єктивну та всебічну відповідь або ж пояснення стосовно всіх питань, висвітлених у зверненні.
Отже, виходячи з наведеного та суті поданої позивачем заяви від 08.11.2019 року за вх. № С-1015, суд зазначає, що було допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась у неповному розгляді заяви (запиту) позивача від від 08.11.2019 року за вх. № С-1015 по суті звернення, тому правильним і ефективним способом захисту порушених прав позивача є повний та всебічний розгляд заяви (запит) ОСОБА_1 від 08.11.2019 року за вх. № С-1015 та надання обґрунтованої відповіді.
Проте, суд також вважає за необхідне зазначити про таке.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», питання організації управління районами в містах належать до компетенції міських рад.
Обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, управління закладами охорони здоров`я, які належать територіальним громадам або передані їм, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; організація медичного обслуговування у оздоровчих закладах, які належать територіальним громадам або передані їм. До делегованих повноважень віднесено, зокрема, забезпечення відповідно до законодавства пільгових категорій населення лікарськими засобами та виробами медичного призначення.
Так, реалізувавши своє право, позивач звернувся до Голови Тернавської районної у місті ради Солоду В.М. з заявою (запитом) від 08.11.2019 року за вх. № С-1015, яка у встановлений законом строк була направлена на адресу Управління охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради для вирішення та розгляду за належністю, а також надана письмова відповідь.
Тобто, суд, дослідивши зміст листа, встановив, що Управлінням охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради не було роз`яснено позивачу порушені ним у заяві питання медичного направлення.
Втім, суд бере до уваги посилання відповідача на те, що в даному випаду відповідь на питання позивача, які порушуються у зверненні, не підлягали і не розглядались саме виконавчим комітетом Криворізької міської ради, а були розглянуті Управлінням охорони здоров`я виконавчого комітету Криворізької міської ради.
Тому, враховуючи, що порушені позивачем у заяві від 08.11.2019 року питання не розглядались відповідачем, а були розглянуті Управлінням охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради, суд зазначає, що позовні вимоги саме до виконавчого комітету Криворізької міської ради є необґрунтованими та безпідставними.
З приводу посилань позивача на положення ч. 1, ч. 2, ч. 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу», яких мав би, на його переконання, дотримуватись відповідач при розгляду його заяви (запиту), зазначає, що не бере їх до уваги, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на момент звернення позивача із заявою (запитом) від 13.12.2019 року), у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.
У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну службу», цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Критерії визначення переліку посад працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування, затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
При цьому, ч. 2 та ч. 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу» станом на момент звернення позивача із заявою (запитом) від 08.11.2019 року, є виключеними.
Так, відповідач є органом місцевого самоврядування, діяльність якого регулюється Законом України «Про місцеве самоврядування», а Закон України «Про державну службу» на нього не поширюється, що визначається і п. 11 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну службу», яким передбачено, що закон не поширюється на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.
Тому, посилання позивача на положення ст. 11 Закону України «Про державну службу» є хибними та безпідставними і не беруться судом до уваги.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у порушенні права ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді заяви від 08.11.2019 року за вхідним номером С-1015, суд зазначає таке.
Доводи ОСОБА_1 , що відповідачем не забезпечено його участь у розгляді заяви, є обґрунтованими, адже закон наділяє особу відповідного права бути присутнім.
Оскільки відповідно до норм чинного законодавства, а саме згідно із ст.19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.
Так, із запиту позивача від 08.11.2019 року №С-1015 видно, що останній зазначив про своє бажання бути присутнім під час розгляду його заяви.
Втім, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази запрошення позивача для розгляду його запиту.
Відтак, суд доходить обґрунтованого висновку про порушення права ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді заяви від 08.11.2019 року за вхідним номером С-1015.
Втім, враховуючи викладене вище, суд зазначає, що фактично виконавчим комітетом Криворізької міської ради не було порушено право ОСОБА_1 бути присутнім при розгляді заяви від 08.11.2019 року за вхідним номером С-1015, оскільки виконавчим комітетом Криворізької міської ради означена заява позивача не розглядалась, а отже така позовна вимога є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Втім, як вже встановлювалось судом, враховуючи обставини справи та особу відповідача та виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський