Справа № 607/4842/20
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 Справа №607/4842/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дуди О.О.

за участю секретаря Кривінської Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №17 від 02.03.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.03.2020 року працівник відповідача інспектор з охорони навколишнього природного середовища Гуриш Є.Я. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення №17 в якій зазначив, що на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2020 року № 000043 складеного головою Підгаєцької районної організації УТМР Борсук Ю.Р. позивач 31.01.2020 року о 20.45 год. знаходився у мисливських угіддях Завалівської сільської ради із мисливською зброєю і ліхтарем, полював у заборонений для полювання час та забороненим способом. На підставі цього працівник відповідача вирішив, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та постановив накласти штраф в розмірі 1020 грн., не дослідивши в повній мірі обставини даної справи і не взявши до уваги його пояснення та пояснення свідків як це передбачено КУпАП України. З винесеною постановою по справі про адміністративне правопорушення від 02.03.2020 року не згідний. Відповідно до положень п.3 ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в міський суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим кодексом. А ч.5 даної статті встановлює, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Частина 2 Статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України «Обов`язок доказування» встановлює: «В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача». Тобто доводити наявність порушення повинен (відповідач), а не (позивач). Матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого та отриманого законним шляхом доказу вчинення ним правопорушення. Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. У відповідності до ст.8 КпАП України відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення, однак ним жодні вимоги чинного законодавства України порушені не були. Працівниками відповідача було зупинено його у лісі Завалівської сільської ради коли у вечірній час доби йшов через ліс із включеним ліхтарем та при собі у нього була рушниця, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, на підставі цього працівники відповідача вирішили, що він здійснював полювання, однак він заперечив і показав, що із рушниці ніхто не стріляв, а ліхтар увімкнений, оскільки вечірній час доби. Далі його попросили надати документи, на підтвердження особи та вилучили у нього засоби до мисливської рушниці та повідомили, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Коли він запитав про докази правопорушення йому відповіли, що доказом буде Постанова. 04.03.2020 року на його адресу надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення від 02.03.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП України, яка винесена на підставі протоколу від 01.02.2020 року. Стаття 252 КУпАП України зобов`язує посадову особу оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, проте, посадова особа, яка винесла постанову не здійснено ніякого дослідження обставин нібито його правопорушення, не досліджено докази, які наявні в матеріалах справи. Зокрема протокол №000043 від 01.02.2020 не може бути належним і допустимим доказом, оскільки він не підписаний посадовою особою, яка його склала, так графа протоколу де повинен міститись підпис посадової особи - є не заповненою, тобто не містить підпису особи, яка його склала. Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Статтею 256 КУпАП України визначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення серед іншого вносяться дані про: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, інші відомості, необхідні для вирішення справи. А ч. 2 вказаної статті вказує, що протокол підписується особою, яка його склала, однак всупереч вимогам даної статті протокол не підписаний посадовою особою яка його склала (копія протоколу, яка направлена на його адресу 17.02.2020 року. Також, ч. 2 ст. 254 КУпАП України визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи. Із змісту протоколу вбачається, що протокол складено 01.02.2020 року при цьому година складання протоколу не зазначена, а особу виявлено 31.01.2020 року о 20.45 год. У зв`язку із тим що вказаний протокол не містить години складання можна припустити, що він складався після 20.45 год. 01.02.2020 року тобто із порушенням двадцяти чотирьох годинного терміну. Відповідно до положень п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Однак, відповідачем при винесені постанови вказані докази не перевірено. Також, ст. 277 КУпАП України визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Про те, постанова не містить даних коли відповідачем було отримано протокол про адміністративне правопорушення і чи відповідно дотримано п`ятнадцятиденного строку розгляду. Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно вимог ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що не було зроблено. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. У відповідності до ч.2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Стаття 247 КУпАП України передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, та не надано доказів вчинення ним правопорушення. За таких обставин, вважає дану Постанову необґрунтованою, та такою що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень, оскільки жодні вимоги чинного законодавства України ним порушені не були, а вимоги відповідача ґрунтуються на припущеннях про нібито вчинене правопорушення. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №17 від 02.03.2020 року про стягнення штрафу у розмірі 1020 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак у поданій ним позовній заяві він просить судовий розгляд проводити у його відсутності.

Представник відповідача надав письмовий відзив на позов, згідно якого у відповідності до ст.162 КАС України повідомляє, що відповідач позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Інспекція вважає доводи наведені у позовній заяві безпідставними з наступних міркувань. Відповідно до чт.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу і права власника від його імені здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до п.13 ч.2 розділу II Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області, затверджене наказом Державної екологічної інспекції України від 22.11.2018р. №249, Державна екологічна інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог ведення мисливського господарства та здійснення полювання. 01.02.2020р. головою Підгаєцької РО УТМР Борщуком Юрієм Романовичем складено протокол про адміністративне правопорушення №000043 на ОСОБА_1 , яким зафіксовано, що 31 січня о 20:45 годин в лісових угіддях Підгаєцької РО УТМР у кварталі 25 виділі 2 Підгаєцького ПРКСЛ ОСОБА_1 , знаходився із зібраною, розчохленою, зарядженою мисливською рушницею з прикріпленим до рушниці ліхтарем, що засвідчує факт полювання без належного на те дозволу у заборонений для полювання час, забороненим способом (з використанням штучних світових джерел), що є порушенням абзацу 2 п.1, п.3 та абзацу 7 п.4 ч.1 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання». Відповідно до абзацу 2 п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється: забороняється полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону. Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється: полювання у заборонений час, а саме: у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу). Відповідно до абзацу 7 п.4 ч.1 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється: полювання із застосуванням або використанням заборонених знарядь та забороненими способами, а саме: штучних світлових джерел, приладів та пристроїв для підсвічування мішеней, у тому числі приладів нічного бачення. 17.02.2020р. на адресу Інспекції надійшов супровідний лист від Голови Підгаєцької РО УТМР Борщука Ю.Р. разом із вищезгаданим протоколом про адміністративне правопорушення №000043 для подальшого його розгляду. Оскільки, ОСОБА_1 відмовився розписуватись у будь-якій графі даного протоколу та давати будь-які пояснення чи зауваження, останній направлявся йому рекомендованою кореспонденцією (листом Інспекції за №1/1-2-11-609 від 17.02.2020р.) разом із повідомленням та пропозицією прибути на 02.03.2020р. на адресу ДЕІ у Тернопільській області для розгляду справи про порушення вимог природоохоронного законодавства, яке отримано Позивачем власноручно 18.02.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №357. 27.02.2020р. на адресу Інспекції надійшла заява ОСОБА_1 від 24.02.2020р. виходячи зі змісту якої вбачається, що останній не згідний з вищезгаданим протоколом та своєї вини у вчиненні правопорушення не визнає. Проте, на зазначену дату ОСОБА_1 не з`явився, жодних клопотань про неможливість з`явитись та перенесення розгляду справи не подавав. У зв`язку з вищевикладеним, 02.03.2020р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Гуришом Євгеном Ярославовичем за відсутності Позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за №17, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень. Дана постанова направлялась Позивачу рекомендованою кореспонденцією (листом Інспекції за №1/1-2-11-827 від 02.03.2020р.), який Позивачем також отримано власноручно 06.03.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №213. Також звертає увагу суду на вимоги ст.12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» згідно якої до плювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня); перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю. Аналізуючи вищевикладене, постанова державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Гуриша Є.Я. № 17 від 02 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є повністю законною і обґрунтованою. Враховуючи усе вищевикладене, притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно винесеної Державною екологічною інспекцією в Тернопільській області постанови про накладення адміністративного стягнення від 02.03.2020р. відповідає вимогам чинного законодавства, щодо наявності факту та складу адміністративного правопорушення. З огляду на вищевикладене, вказує, що доводи Позивача викладені ним у позовній заяві є такими, що не відповідають дійсності і оскаржувана постанова винесена згідно із дотриманням усіх норм законодавства.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, просить в задоволені адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 000043 від 01.02.2020 року, вбачається, що 31 січня о 20:45 годин в лісових угіддях Підгаєцької РО УТМР у кварталі 25 виділі 2 Підгаєцького ПРКСЛ ОСОБА_1 , знаходився із зібраною, розчохленою, зарядженою мисливською рушницею з прикріпленим до рушниці ліхтарем, що засвідчує факт полювання без належного на те дозволу у заборонений для полювання час, забороненим способом (з використанням штучних світових джерел), чим порушив правила полювання, яке не мало наслідком добування, знищення або поранення тварин, що є порушенням абзацу 2 п.1, п.3 та абзацу 7 п.4 ч.1 ст.20 Закону України "Про мисливське господарство та полювання".

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення №17 від 02.03.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 31 січня 2020 року о 20 год. 45 хв. знаходився в лісових мисливських угіддях Підгаєцької РО УТМР (кварталі 25 відділ 2 Підгаєцького ПРКСЛ) територія Завалівської сільської ради із зібраною, розчохленою, заряджену набоями мисливською рушницею з прикріпленим ліхтариком, тобто полював без належного на те дозволу у забороненій для полювання час та забороненим способом з використанням штучних світлових джерел, чим порушив правила полювання, яке не було наслідком добування знищення або поранення тварин, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.85 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Відповідно до ч.1ст.85 КУпАП, порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин, допускання собак у мисливські угіддя без нагляду, полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання), яке не мало наслідком добування, знищення або поранення тварин, а також транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту в контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання та в дозволі на їх добування, тягне за собою накладення штрафу на громадян від шести до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн.

Відповідачем при складанні постанови не враховано, що протокол № 000043 від 01.02.2020 року складено в порушення вимог ч.2 ст. 256 КУпАП, зокрема не підписаний посадовою особою, яка його складала.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст. 256 КУпАП , протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно п.2 ч.1 ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

З врахуванням наведеного, слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №17 від 02.03.2020 року, а справу направити на новий розгляд.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 5,77, 99, 241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст.ст. 33, 85, 245, 251, 252, 256, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 (с. Середнє, Підгаєцького району, Тернопільської області) до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області (46008, вул. Шашкевича, 3, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №17 від 02.03.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді 1020 грн. штрафу - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №17 від 02.03.2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді 1020 грн. штрафу - скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Головуючий суддяО. О. Дуда