Справа № 280/2538/20
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року (о 09 год. 30 хв.)Справа № 280/2538/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому просить:

визнати протиправним рішення відповідача від 21.02.2020 №29, яке полягає у відмові у призначені позивачу пенсії на пільгових умовах, як особі, яка має стаж за Списком № 1;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, як особі, яка має стаж за списком №1 з урахуванням прийняття відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» в якості пільгового стажу:

- за списком №1 роботу у копальні «Ювілейний» АК «Індігірзолото» за період з 01.03.1984 по 19.08.1989;

- за списком №2 роботу у Тресті «Севервостоктехмонтаж» за період з 29.09.1989 по 16.10.1991;

зобов`язати відповідача при призначенні пенсії позивачу застосувати коефіцієнт 1:1,5 к стажу позивача, як роботи в районах Крайньої Півночі, к наступним періодам роботи:

- у копальні «Ювілейний» АК «Індігірзолото» за період з 01.03.1984 по 19.08.1989;

- у Тресті «Севервостоктехмонтаж» за період з 29.09.1989 по 16.10.1991.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що трудовий стаж позивача у копальні «Юбілейний» АК «Індігірзолото» за період з 01.03.1984 по 19.08.1989 на посадах учня бурильника та бурильника підземних робіт, повинен бути врахований як пільговий за списком №1 та до нього застосований коефіцієнт 1:1,5 (район Крайньої Півночі), тобто, стаж буде складати: 3 роки 7 місяців 8 днів * 1,5 = 5 років 3 місяці 27 днів; трудовий стаж позивача у Тресті «Севервостоктехмонтаж» повинен бути врахований як пільговий за списком №2 та до нього застосований коефіцієнт 1:1,5 (район Крайньої Півночі), тобто, стаж буде складати: 2 роки 0 місяців та 18 днів* 1,5 = 3 роки 0 місяців 27 днів, проте відповідач відмовляється зараховувати позивачу цей стаж. Вказує, що неодноразово звертався до відповідача із заявами про призначення йому пенсії на пільгових умовах, як особі, яка має стаж за списком №1, проте відповідачем надавалися постійно відмови без винесення відповідного рішення. Так, позивач 18 лютого 2020 року в черговий раз звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, як особі, яка має стаж за списком №1, однак відповідачем було прийнято рішення від 21.02.2020 №29, яким відмовлено у призначені позивачу пенсії на пільгових умовах, як особі, яка має стаж за списком №1. Вважає зазначену відмову незаконною, рішення відповідача повинно бути скасоване та прийняте нове, яким призначити пенсії позивачу на пільгових умовах, як особі, яка має стаж за списком №1.

Ухвалою судді від 21.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Перше судове засідання призначене на 21 травня 2020 року. Відповідачам запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 14 травня 2020 року на адресу суду надіслав відзив (вх. №22397), у якому посилається на приписи абзаців 1-3 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 1-5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, ст. 3 Указу від 26.09.1967, п. 7 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та вказує, що позивачем не було надано жодного строкового трудового договору на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з огляду на що на позивача не може поширюватися пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він не укладав строковий трудовий договір на роботу на Крайній Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Стверджує, що період роботи ОСОБА_1 у тресті «Севервостоктехмонтаж» з 29.09.1989 по 16.10.1991 не підтверджено уточнюючою довідкою, тому даний період роботи не може бути зараховано до спеціального трудового стажу. Крім того, зазначає, що ані в Тимчасовій угоді від 15.01.1993, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, таким чином підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи після 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні, отже прохання позивача про зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи з 01.01.1991 року по 16.10.1991 у тресті «Севервостоктехмонтаж» є протиправним. Окрім того, звертає увагу суду, що у трудовій книжці позивача у записі № 26 не зазначено дату та номер наказу про звільнення, тому період роботи у тресті «Севервостоктехмонтаж» з 29.09.1989 по 16.10.1991 не може бути враховано до пільгового стажу. Зауважує, що рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 18.07.2019 № 2994 про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періодів роботи у копальні «Ювілейній» гірничого комбінату «Індігірзолото» машиністом ДЕС, бурильником підземних робіт, мотористом промивного приладу, слюсарем гірничого обладнання з 01.03.1984 по 24.08.1988, з 12.09.1988 по 19.08.1989, звідси, твердження позивача про те, що дані періоди роботи належать до Списку № 1 є безпідставними. На підставі зазначеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представником позивача до суду подано відповідь на відзив (вх. №23396 від 21.05.2020), у якій додатково вказує, що відповідно до розділу І постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження Списків виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» до Списку №2 належать, зокрема, бурильники саме на шахтній поверхні, проте позивач працював бурильником підземних робіт. Щодо пільгового обчислення страхового стажу зауважує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Стосовно довідки ВАТ Компанія «Індігірзолото» №1751 від 29.09.2010 стверджує, що щодо достовірності зазначеної довідки у позивача є обґрунтований сумнів, оскільки в пенсійній справі позивача присутня лише незасвідчена належним чином копія довідки вказаного підприємства, крім того, позивач працював у копальні «Ювілейний» АК «Індігірзолото» з 01.03.1984 по 19.08.1989, а в зазначений період діяла постанова постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173. Щодо посилання відповідача на відсутність у позивача трудового договору на час роботи у районі Крайньої Півночі зазначає, що відповідно до положень ст. 24 Кодексу законів про працю Української РСР від 01.06.1972, що діяли момент виникнення трудових відносин між позивачем та роботодавцями, трудовий договір укладається як правило, у письмовій формі, укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівників на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично допущено до роботи. Таким чином, при укладанні трудового договору письмова форма договору в обов`язковому порядку не вимагається. З урахуванням зазначеного, просить суд про задоволення позовних вимог.

З метою повного та всебічного розгляду справи ухвалою суду від 03.06.2020 у ГУ ПФУ в Запорізькій області витребувано докази, а саме: - належним чином засвідчену копію рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 18.07.2019 № 2994 про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періодів роботи у копальні «Ювілейній» гірничого комбінату «Індігірзолото» машиністом ДЕС, бурильником підземних робіт, мотористом промивного приладу, слюсарем гірничого обладнання з 01.03.1984 по 24.08.1988, з 12.09.1988 по 19.08.1989.

15 червня 2020 року від представника позивача надійшли письмові пояснення (вх. №27744 від 15.06.2020) разом із додатковими доказами. Зокрема, пояснює, що Комбінат «Індигирзолото» з 1975 року здійснював не тільки добування золота, але й забезпечував сировиною інші гірничі підприємства, тобто основним, але не єдиним видом діяльності «Індигирзолото» було добування дорогоцінних металів із піску. Комбінат «Індигирзолото» добував також сировину, що підтверджується долученою до пенсійної справи ОСОБА_1 працівниками ПФ ксерокопією «Отчет о геологоразведочных и горноексплуатационных работах по комбінату «Индигирзолото за 1975 год». Зауважує, що ОСОБА_1 працював на комбінаті « Індигирзолото» за списками, затвердженими Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956, тобто ксерокопія не тільки не має юридичної сили, але й не відповідає періоду роботи позивача, та йому не належить. Також стверджує, що на основі ксерокопії внутрішнього листа РФ № 1751 від 29.09.2010, яка долучена до пенсійної справи ОСОБА_1 працівниками ПФ, Комісією при ГУ ПФУ в Запорізькій області було прийняте рішення № 2994 від 18.07.2019, яким зарахований період роботи на підземних роботах - бурильником за Списком № 2, затвердженим Постановою КМ СРСР №1751 від 22.08.1956. При цьому, взагалі не враховано комісією період роботи-учень бурильника. Навчання проводилось на місці, що підтверджується архівними довідками (наказ № 260-к від 08.10.1984), а після навчання, ОСОБА_1 негайно приступив до виконання підземних робіт-бурильником. Також в заяві від 08.07.2019 на Комісію ОСОБА_1 не вказував, що звертається за підтвердженням періодів роботи за списком N2. Також наголошу, що лист №2028-1956/Р-02/6-0800/20 від 23.03.2020 підтверджує , що ОСОБА_1 на Комісію не надавав 12 архівних документів (у тому числі «архівну довідку» №1751 від 29.09.2010), а до заяви від 08 .07.2019 на надавав лише архівну довідку архівного відділу адміністрації Омяконського улусу (району) № 441 від 29.03.2018. Позивач неодноразово звертався за призначенням пенси за віком на пільгових умовах за списком №1. Повторно неодноразово ОСОБА_1 звертався до Комісії підтвердити періоди роботи за списком №1 на комбінаті «Індигирзолото» - 01 серпня 2019 року та 18 лютого 2020 року, проте заяви з додатковими документами щодо підтвердження пільгового стажу за списком №1 не реєструвалися відповідачем та поверталися без розгляду до сектору обслуговування громадян, в свою чергу сектор обслуговування громадян заяви ОСОБА_1 не повертав, що підтверджується копією заяви завіреною посадовою особою. Вказує, що в трудовій книжці ОСОБА_1 , яка була надана Комісії вказано, що під час роботи на копальні комбіната «Индигирзолото» під номером 16 внесено запис від 14.11.1986: «Переведений бурильником підземних робіт 6р с-1», тобто трудова книжка підтверджує, що ОСОБА_1 працював бурильником підземних робіт за Списком №1, проте комісія приймає рішення за списком №2.

Крім того, на виконання вимог ухвали про витребування доказів від відповідача надійшла (вх. №27953 від 16.06.2020) належним чином завірена копія рішення від 18.07.2019 №2994.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відомостями трудової книжки НОМЕР_1 у спірний періоди працював на наступних посадах:

- у копальні «Ювілейний» АК «Індігірзолото»:

з 01.03.1984 - машиніст ДЕС 3 розряду;

з 25.09.1984 - переведений учнем бурильника ділянки №2;

з 09.01.1985 - переведено бурильником підземних робіт по 6 розряду;

з 01.06.1985 - переведено учнем моториста промивного прибору;

з 18.06.1985 - переведено мотористом промивного прибору по 3 розряду;

з 13.09.1985 - переведено робочим ГТС по 3 розряду;

з 22.10.1985 - переведено бурильником підземних робіт по 6 розряду;

з 03.06.1986 - переведено мотористом промивного прибору 3 розряду;

з 10.06.1986 - переведено мотористом промивного прибору 5 розряду;

з 29.08.1986 - переведено машиністом ДЕС 5 розряду;

з 14.11.1986 - переведено бурильником підземних робіт підземних робіт;

з 06.07.1988 - переведено робітником ГТС 5 розряду;

з 25.08.1988 - переведено робітником сінокісу по 2 розряду;

з 26.08.1988 - переведено теслею будцеху по 3 розряду;

з 12.09.1988 - переведено гірноробітником по будівництву ГТС ;

з 01.10.1988 - переведено бурильником підземних робіт по6 розряду;

з 29.05.1989 - переведено слюсарем гірничого обладнання;

19.08.1989 - звільнено за ст. 33 п. 1 КЗпП РР ФСР у зв`язку із скороченням штатів та ліквідацією дільниці;

- у Тресті «Севервостоктехмонтаж»:

з 29.09.1989 монтажником технологічного обладнання та пов`язаних з ним конструкцій 2 розряду на Омсукчанській дільниці;

з 31.03.1990 присвоєний 3 розряд монтажника технологічного обладнання та пов`язаних з ним конструкцій;

16.10.1991 звільнений за власним бажанням ст. 31 КЗпП РСФСР у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання в центральний район країни.

Первинно позивач звернувся до Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області за призначенням пенсії із заявою від 22.06.2018.

На запит Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області 30 січня 2019 року за вх. №298/10-10 надійшла відповідь УПФР в м. Якутську РС (Я) від 14.01.2019 №11-53/111, до якої долучено архівну довідку від 17.12.2018 №1490, довідка ВАТ Компанії «Індігірзолото» №1751 від 29.09.2010, характеристику складу робіт машиністів (кочегарів) котлів на котельних копальні АК «Індігірзолото», звіт про геологорозвідувальні і гірничоексплуатаційні роботи по комбінату «Індігірзолото» за 1975 рік.

18 лютого 2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії, однак супровідним від 12.03.2020 №0800-0229-8/8914 отримано рішення від 21.02.2020 №29 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю стажу роботи на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1: не менше 10 років.

Не погоджуючись із позицією відповідача позивач неодноразово звертався зі скаргами на неправомірність дій працівників ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Так, ГУ ПФУ в Запорізькій області своїм листом повідомив позивача, що за інформацією Чернігівського сектору обслуговування громадян (сервісного центру) документи щодо підтвердження пільгового стажу позивача разом з особистою заявою від 08.07.2019 та довідкою архівного відділу адміністрації муніципальної освіти Оймяконського улуса (району) Республіки Саха (Якутія) від 29.03.2018 №441 було направлено до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ в Запорізькій області. Комісією було прийнято рішення від 18.07.2019 №2994 щодо зарахування позивачу пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи у копальні «Ювілейний» Гірничого комбінату «Індігірзолото» машиністом ДЕС, бурильником підземних робіт, мотористом промивного приладу, слюсарем гірничого обладнання з 01.03.1984 по 24.08.1988 та 12.09.1988 по 19.08.1989 (5 років 5 місяців 2 дні). Звернення позивача від 01.08.2019 та від 18.02.2020 з додатковими документами щодо підтвердження пільгового стажу управління було повернуто до сектору обслуговування без розгляду, оскільки зазначені документи не містили інформації, яка підтверджувала б роботу позивача за Списком №1.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058).

В силу пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

В солідарній системі відповідно до цього Закону призначаються, у тому числі, пенсія за віком (пункт 1 частини першої статті 9 Закону №1058).

Статтею 26 Закону №1058 визначені умови призначення пенсії за віком.

Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (стаття 44 Закону №1058-ІV).

Частинною першою статті 114 Закону України №1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи, мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За визначенням пункту 1 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

У відповідності пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

На час роботи позивача у копальні «Ювілейний» АК «Індігірзолото» у період з 01.03.1984 по 19.08.1989 діяв Список №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956.

Так, відповідно до вказаного Списку №1 до розділу І «Гірничі роботи» віднесено видобуток вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, слюди, солі та інших рудних і нерудних копалин підземним способом. Будівництво шахт і копалень. Будівництво метрополітенів та інших підземних споруд.

Розділом І передбачено два підрозділи: 1 «Піздемні роботи» та 2 «Роботи на поверхні».

Так, до підрозділу 1 «Підземні роботи» віднесені всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців.

До підрозділу 2 «Роботи на поверхні» пункт «б» віднесені інженерно-технічні працівники, пов`язані з підземними роботами на рудниках, шахтах, в вугільних шахтоуправління (на правах шахт), на шахтобудівних і прохідницьких роботах і на копальнях з підземним видобутком, головні інженери, завідувачі гірничими роботами, технічні керівники; їх заступники і помічники, маркшейдери і їх помічники, головні (старші) маркшейдери, головні (старші) механіки і механіки, головні (старші) енергетики та енергетики, старші електромеханіки і електромеханіки, старші електрики і електрики; їх заступники і помічники, геологи і їх помічники, головні (старші) геологи.

Натомість, відповідач зазначає, що згідно пунктом 1 розділу І постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 «Про затвердження Списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» до Списку № 2 належать: машиністи ДЕС, бурильники підземних робіт, мотористи промивного приладу, слюсарі гірничого обладнання, у зв`язку із чим Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 18.07.2019 № 2994 про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періодів роботи у копальні «Ювілейній» гірничого комбінату «Індігірзолото» машиністом ДЕС, бурильником підземних робіт, мотористом промивного приладу, слюсарем гірничого обладнання з 01.03.1984 по 24.08.1988, з 12.09.1988 по 19.08.1989.

Про наявність вказаного рішення позивач був обізнаний, про що свідчить та обставина, що його копію було надано на виконання ухвали суду про витребування доказів. Вказане рішення комісії позивачем не оскаржувалось, ніким не скасоване, доказів протилежного позивачем суду не надано та не наведено.

За таких умов суд вважає, що у відповідача за наявності рішення Комісії від 18.07.2019 № 2994 були відсутні підстави ураховувати при призначенні пенсії вказаний період в якості пільгового стажу за списком №1, а тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо врахування до Списку №1 періоду роботи позивача з 25.08.1988 робітником сінокісу по 2 розряду та з 26.08.1988 по 12.09.1988 теслею будцеху по 3 розряду суд наголошує, що безпосередньо такі професії «робітник сінокісу» та «тесла» до Списку №1 не включені. Жодних міркувань щодо необхідності включення вказаного періоду до пільгового за Списком №1 позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив не наведено.

Суд критично ставиться до сумнівів позивача щодо достовірності та обґрунтованості довідки ВАТ Компанія «Індігірзолото» №1751 від 29.09.2010, оскільки додаткові документи надійшли на запит Токмацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорозькій області 30 січня 2019 року за вх. №298/10-10 з УПФР в м. Якутську РС (Я) від 14.01.2019 №11-53/111, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача.

Щодо вимоги позивача урахувати в якості пільгового стажу період роботи з 29.09.1989 по 16.10.1991 у Тресті «Севервостоктехмонтаж» на посаді монтажника технологічного обладнання та пов`язаних з ним конструкцій суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Унормуванням статті 48 Кодексу законів про працю України, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).

Порядок №383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (пункту 3 Порядку №383).

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

З огляду на вищевикладене, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи в трудовій книжці. Після 21.08.1992 основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, встановлено, що у графі 3 трудової книжки «Відомості про роботу» пишеться: «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Суд зауважує, що в трудовій книжці відсутні відомості, які б свідчили про зайнятість позивача у період роботи у Тресті «Севервостоктехмонтаж» повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. В трудовій книжці позивача також відсутні відомості щодо найменування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за спірний період його роботи.

Суд зазначає, що право на пільгову пенсію виникає у разі, якщо працівник зайнятий робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, тобто має виконуватись певна робота.

Так, постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 р. №1173 затверджено Список №2 «Виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах», яким передбачено 32 розділи в залежності від характеру виконуваних робіт. Суд зауважує про те, що позивачем не наведено взагалі про віднесення посади, яку займав позивач до певного розділу списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, не обгрунтовано характеру виконуваної роботи та не надано жодних підтверджуючих документів з цього приводу.

Тобто, у даному випадку відомості про роботу позивача у період його роботи у Тресті «Севервостоктехмонтаж», зазначені у його трудовій книжці, не можуть підтвердити факт його роботи повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зазначений період неможливо зарахувати до пільгового періоду роботи позивача, на підставі наданих документів, оскільки з трудової книжки позивача неможливо встановити характер роботи позивача саме в шкідливих умовах праці та виду виробництва згідно із Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, що був чинний на той період, а тому позовна вимога в цій частині є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач правильно обрахував пільговий стаж роботи позивача та встановив відсутність у нього права на призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV за заявою від 18.02.2020, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297, п. 3 розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення з дня складення повного тексту рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя І.В. Батрак