Справа № 569/6837/20
Суддя: Бучко Т. М.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6837/20
РІШЕННЯ
19 червня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого-судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1
відповідача Медведь А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Медведь Андрія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції про визнання нечинною та скасування постанови,
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати протиправними дії інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області лейтенанта поліції Медведь А.М. при складанні постанови серії ГАА № 559004 від 24 квітня 2020 року, постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 559004 від 24 квітня 2020 року визнати протиправною та скасувати.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 559004 від 24 квітня 2020 року інспектор Медведь А.М. притягнув його до адміністративної відповідальності за неправдиве повідомлення на спецлінію 102, а саме за повідомлення, що в с/м «Флеш» невідомі особи вимагали у продав чині кошти, хоча насправді даної події не було. Закон він не порушував, тому постанова винесені всупереч законодавству і підлягає скасуванню. 24 квітня 2020 року близько 16 год 50 хв йому зателефонувала продавець с/м «Флеш», який перебуває у його приватній власності, ОСОБА_2 та повідомила про конфлікт з відвідувачами, які вимагали у неї кошти. Він відразу зателефонував на спецлінію 102 та повідомив про подію. Після прибуття на місце пригоди інспектора Медведь А. ОСОБА_3 . продавець написала заяву та пояснення, чим підтвердила подію. Згодом з`ясувалося, що кошти у ОСОБА_2 вимагав ДОП Рівненського ВП капітан поліції Березовський ОСОБА_4 , який відразу зник з місця пригоди. Лейтенант поліції Медведь А.М. повідомив, що вказана ним подія не знайшла свого підтвердження, та виніс на нього постанову про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою судді від 4 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивача строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивачем усунені.
Ухвалою суду від 8 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, визначеними ст.268, 269, 286 КАС України для окремих категорій термінових справ, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що коли він перебував поза межами магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », до нього зателефонувала продавчиня цього магазину та повідомила, що в магазин прийшли дві особи, які назвалися працівниками поліції, але службові посвідчення не пред`явили, повідомили про проведення перевірки та вимагають гроші, щоб її не здійснювати. Оскільки продавчиня повідомила його про вимагання коштів, він, виконуючи свій громадянський обов`язок, зателефонував на спецлінію 102 та повідомив, що в магазині відбувається правове свавілля - невідомі особи, які представляються працівниками поліції, вимагають у продавчині кошти та вилучають товар. Він перший приїхав у магазин, де застав перелякану продавчиню, дільничого інспектора, який представився, але посвідчення не пред`явив, і ще одну невідому особу, яка надалі зникла. Після приїзду патрульної групи попросив встановити особу невідомих, що перебували в магазині. Інспектор Медведь А.М. відпустив працівника поліції, яким виявився капітан ОСОБА_5 ., відібрав пояснення у продавчині, яка підтвердила факт події, та зробив висновок, що події, про яку він повідомив, не було. Вважає, що поліцейський свідомо спрямував свої дії, які свідчать про упереджене ставлення до нього, на притягнення його до адміністративної відповідальності. Просить позов задовольнити та стягнути з Департаменту патрульної поліції понесені ним судові витрати.
Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав та пояснив, що 24 квітня 2020 року по спецлінії 102 отримав виклик, що невідомі особи намагаються вчинити злочин в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в м.Рівне. По приїзду в магазині було виявлено працівників поліції, які пояснили, що з 14 години проводять перевірку в магазині та склали на продавчиню протокол за порушення правил карантину, де були вказані їх дані. Позивач був у магазині до його приїзду і знав, що невідомі особи - це працівники поліції. Оскільки підставами виклику позивачем патрульної поліції було те, що саме невідомі особи вимагають гроші, хоча виявилося, що і продавчиня, і позивач знали, що це працівники поліції, склав постанову про здійснення позивачем неправдивого повідомлення на спецлінію 102.
Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подано. 28 травня 2020 року від представника Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, в якому, зокрема, представник зазначив, що заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в позові повністю.
Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 24 квітня 2020 року інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Медведь А.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 559004, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 24 квітня 2020 року о 16:53 в м.Рівному по вул.В.Дивізії, з гр. ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдиве повідомлення на спецлінію 102 та повідомив, що в с/м «Флеш» невідомі особи (2 хлопців та дівчина) вчинили конфлікт з продавцем, вимагають кошти, хоча насправді даної події не було.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Суд встановив, що про вчинення невідомими особами конфлікту з продавцем с/м «Флеш» та вимагання у неї коштів позивачу стало відомо по телефону зі слів продавця ОСОБА_2 . Доказів на спростування вказаної обставини суду не надано.
З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що двоє невідомих осіб наполягали на поверненні нею коштів, яких вони їй не давали, про що вона повідомила телефоном власника приміщення, де вона працює. 24 квітня 2020 року ОСОБА_2 було подано заяву про притягнення до відповідальності невідомої особи ( ОСОБА_5 ), який при складанні протоколу погрожував їй фізичною розправою.
Суд також встановив, що 24 квітня 2020 року на ОСОБА_2 було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.44-3 та ч.1 ст.156 КУпАП, провадження у яких надалі судом закриті за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.
Разом з тим, здійснюючи виклик на спецлінію 102 за повідомленням продавця, позивачу не були відомі дійсні обставини події, оскільки останній перебував поза межами магазину.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, обов`язок доводити правомірність рішення у цій справі покладається на суб`єкт владних повноважень, яким є Департамент патрульної поліції.
Доказів того, що позивач перебував у магазині до здійснення виклику на спецлінію 102 і достеменно знав, що невідомі особи є працівниками поліції, суду не надано.
З відтвореного в судовому засіданні відеозапису з портативного відеореєстратора, який був закріплений на форменому одязі поліцейського, вбачається, що працівником поліції, який склав на продавця ОСОБА_2 протоколи, було надано інспектору ОСОБА_6 для перегляду відео, на якому зафіксований, зі слів відповідача ОСОБА_6 , факт перебування позивача в магазині до здійснення виклику та ознайомлення з тим, що перевірку проводять працівники поліції.
Однак, зазначений відеодоказ до матеріалів справи відповідачем не долучено, що позбавляє суд можливості перевірити достовірність вказаних в ньому обставин. Про виклик до суду як свідків працівників поліції, які складали протоколи на продавця та перебували в магазині з 14 години і які могли би спростувати твердження позивача, відповідачі не клопотали.
Натомість, долучений до матеріалів справи відеозапис з портативного відеореєстратора, який був закріплений на форменому одязі поліцейського, не містить доказів того, що працівниками поліції було пред`явлено позивачу службові посвідчення, а відтак, у нього не було підстав вважати їх невідомими особами.
Крім того, суд зауважує, що виклик працівників поліції для з`ясування правомірності дій певних осіб не можна розцінювати як умисне повідомлення інформації, яка є неправдивою.
Враховуючи, що позивачу про подію стало відомо зі слів продавця і доказів на спростування цієї обставини матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, а тому постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 559004 від 24 квітня 2020 року підлягає скасуванню.
Разом з тим, позовні вимоги про визнання вказаної постанови протиправною та визнання протиправними дій інспектора Медведь А.М. до задоволення не підлягають, оскільки при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд обмежений повноваженнями, визначеними ч.3 ст.286 КАС України.
Крім того, згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. При розгляді справ про адміністративні правопорушення працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки належним відповідачем у таких справах є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.
Відтак, в позові до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Медведь А.М. необхідно відмовити з підстави подання його не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Таким чином, підлягають стягненню з Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати по оплаті судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.9, 90, 139, 244- 246, 255, 286, 295 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання нечинною та скасування постанови - задовольнити частково.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 559004 від 24 квітня 2020 року, винесену інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Медведь Андрієм Миколайовичем.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції Медведь Андрія Миколайовича про визнання нечинною та скасування постанови - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 420 грн 40 коп у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого адміністративного апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Медведь Андрій Миколайович, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.С.Бандери, 14а; ;

відповідач Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Ф.Ернста 3; .

Суддя :