Справа № 580/259/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/259/20 Суддя першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відповіді та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ в Черкаській області) про:

- визнання протиправною письмової відповіді ГУ ПФ в Черкаській області від 09.07.2019 року;

- зобов`язання ГУ ПФ в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням отриманого ним доходу у період з 01.01.2014 року по 01.01.2016 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 перераховано пенсію з 01.04.2019 року з урахуванням страхового стажу, обчисленого за період до 31.01.2014 року згідно відомостей про сплату страхових внесків, а тому з огляду на відсутність даних щодо сплати ним страхових внесків у період з 01.02.2014 року по 01.01.2016 року підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано обов`язку державних органів України забезпечити гарантоване Конституцією України право особи на соціальний захист. Зазначає, що окупація території Автономної Республіки Крим не є приводом відмовляти у перерахунку пенсії, адже витрачені на такий перерахунок кошти повинні бути відшкодовані державою-агресором як сатисфакція спричинених збитків державі Україна. Стверджує, що перевірка правильності зазначених пенсіонером даних для перерахунку пенсії повинна здійснюватися після деокупації території.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020 року було відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФ в Черкаській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що при перерахунку пенсії Позивачу було враховано страховий стаж останнього до 31.01.2014 року, тобто по місяць, за який у базі персоніфікованого обліку даних про стаж і заробітну плату наявна інформація про сплату страхових внесків, що відповідає положенням Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 30.06.2005 року Управлінням Пенсійного фонду України в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим було призначено пенсію по інвалідності (т. 1 а.с. 44).

02.01.2019 року від Державної установи - відділення пенсійного фонду Російської Федерації по Краснодарському краю до ГУ ПФ в Черкаській області надійшла пенсійна справа ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 228).

Згідно розпорядження ГУ ПФ в Черкаській області від 22.01.2019 року №500789 ОСОБА_1 було перераховано пенсію по інвалідності з 01.11.2018 року у зв`язку із зміною надбавки за період до 31.01.2014 року (т. 1 а.с. 220-224).

Судом встановлено, що відповідно до норм статті 42 Закону №1058 пенсію ОСОБА_1 перераховано з 01.04.2019 з урахуванням страхового стажу 40 років 10 місяців у тому числі додаткового стажу 4 роки 6 місяців (стаж враховано до 31.01.2014 по місяць, за який у базі персоніфікованого обліку даних про стаж і заробітну плату наявна інформація про сплату страхових внесків).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що розмір пенсії за віком, з якої обчислено пенсію Позивача по інвалідності, з 01.04.2019 року становить 7 013,35 грн., а саме:

- 6959,65 грн. - розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням стажу ОСОБА_1 та заробітку згідно зі статтею 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (3764,40 грн. х 1,17 (коефіцієнт збільшення з 01.03.2019 середньої заробітної плати в Україні, яка враховується для обчислення пенсії) х 3,86985 х 0,40833;

- 53,70 грн. - доплата за стаж понад 35 років згідно зі статтею 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1074,00 грн. х 5%) (т. 1 а.с. 246-247).

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ в Черкаській області із заявою щодо правильності обчислення розміру пенсії, за наслідками розгляду якої Відповідач повідомив Позивача листом від 09.07.2019 року №884/К-10 про те, що її розмір складає 6 312,02 грн. та обчислено останню виходячи із страхового стажу, врахованого до 31.01.2014 року - по місяць, за яких у базі персоніфікованого обліку даних про стаж і заробітну плату наявна інформація про сплату страхових внесків (т. 1 а.с. 28-29).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 1, 16, 24, 42, 44, 45, 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску за загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, починаючи з 01.02.2014 року у базі персоніфікованого обліку даних про стаж і заробітну плату відсутні відомості щодо сплати ОСОБА_1 страхових внесків, а робота останнього за законодавством Російської Федерації не дає права на перерахунок пенсії на підставі національного законодавства.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 44 Закону передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Положеннями ч. 4 ст. 42 Закону передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, Законом України від 03.10.2017 року №2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» доповнено частину 4 статті 42 Закону абзацом 5, який передбачає, що органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Як було встановлено раніше, на виконання ст. 42 Закону Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області перераховано пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 року з урахуванням страхового стажу 40 років 10 місяців, у тому числі додаткового стажу 4 роки 6 місяців. При цьому, як свідчать матеріали пенсійної справи, такий стаж враховано до 31.01.2014 року, тобто по місяць, за який у базі персоніфікованого обліку даних про стаж і заробітну плату наявна інформація про сплату страхових внесків (т. 1 а.с. 247).

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом 1 частини 2 статті 24 Закону передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Отже, починаючи з 01.01.2004 року (день набрання чинності Законом) обов`язковою умовою зарахування певного періоду до страхового стажу є проміжок часу, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Разом з тим, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за ОСОБА_1 сплачувалися страхові внески до 31.01.2014 року (т. 1 а.с. 262-266). Починаючи з лютого 2014 року відомості щодо такої сплати у системі персоніфікованого обліку відсутні. Викладене, у свою чергу свідчить, що здійснюючи перерахунок пенсії Позивачу за правилами ч. 4 ст. 42 Закону, Відповідач обґрунтовано врахував лише період страхового стажу останнього до 31.01.2014 року включно, позаяк у подальшому відсутні докази щодо сплати за ОСОБА_1 страхових внесків у розмірі, не менше мінімального.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з лютого 2014 року по грудень 2016 року ОСОБА_1 працював у Приватному підприємстві «Ракурс» та у Будівельному кооперативі «Автомобилист - Фотон» за трудовим законодавством Російської Федерації на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. Відповідно, за вказаний період у розумінні чинного національного законодавства страхові внески ОСОБА_1 не сплачувалися. Водночас, як вже було наголошено вище, обов`язковою умовою зарахування певного періоду до страхового стажу є проміжок часу, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Посилання Апелянта на те, що пенсія останньому має бути перерахована Відповідачем в силу положень ст. 19 Конституції України, кошти, що були витрачені державою для її перерахунку повинні бути відшкодовані державою-агресором, а правомірність перерахунку останньої може бути предметом перевірки уповноваженими органами лише після припинення окупації Автономної Республіки Крим, судова колегія вважає помилковим, оскільки відповідні твердження не узгоджуються з положеннями наведених вище норм Закону.

До того ж, судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території, реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на надання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Тобто, наведені вище положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обов`язковою мірою стосуються ОСОБА_1 як громадянина України, реалізація положень якого в частині перерахунку пенсії, як вже неодноразово було підкреслено раніше, можливе за наявності обов`язкових передбачених ч. 1 ст. 24 Закону умов.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 24» червня 2020 року.