Справа № 260/400/20
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 260/400/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали адміністративного позову ФОП « ОСОБА_1 » до Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України про скасування постанови винесеної у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшла справа №260/400/20 за позовною заявою ФОП « ОСОБА_1 » до Закарпатської митниці України про скасування постанови винесеної у справі про порушення митних правил, згідно ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року.

Позивач, ФОП « ОСОБА_1 » звернулася до суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 15.10.2019 року №3956/30500/19.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2020 вказану позовну заяву залишено без руху відповідно до ст. 169 КАС України, оскільки суддя, встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161, ч.1 ст. 123 КАС України. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначено недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зокрема, позивачу було вказано на те, що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду із адміністративним позовом, в даній позовній заяві в якості відповідача зазначено: Закарпатська митниця Державної Фіскальної служби України, із зазначенням його місцезнаходження. Однак інших відомостей стосовно відповідача, зокрема передбачених п.2 ч.5 ст. 160 КАС України не вказано. Окрім того, в порушення вимог п.11 ч.5 ст. 160 КАС України, позивачем не надано власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, позивачу було вказано на те, що, позивач не вказує і в матеріалах позову відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду протягом 10 днів, які надаються позивачу для оскарження, та причин які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом. Позивачу був наданий строк для усунення вказаних недоліків, а саме протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали від 11.03.2020 року про залишення позовної заяви без руху, та попереджено про наслідки не усунення таких.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ідентифікатор штрих-коду 492 вбачається, що рекомендований лист було отримано 05.06.2020, про що вказує відповідна відмітка працівника поштового відділення.

17.06.2020 на адресу суду надійшла поштовим відправленням письмова заява позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження рішення, за змістом якої позивач просила поновити строк на оскарження постанови Закарпатської митниці від 15.10.2019, вказано, що причиною пропуску є хвороба позивача. У тексті заяви зазначено, що до неї додаються докази, що підтверджують причини пропуску строку (перелік яких не вказано).

В той же час, згідно акту Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про втрату документів або пере підшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (паковання) від 17.06.2020, складеним в.о. начальника відділу документального забезпечення, секретарем судового засідання, секретарем суду, про те, що при відкриванні поштового конверту, який надійшов від ОСОБА_1 не виявилося вказаних у додатку документів, а саме: доказів, що підтверджують причини пропуску строку.

Слід констатувати, що, як вбачається зі змісту позовної заяви вбачається, що дата винесення постанови, що є предметом оскарження 15.10.2019 року. Як стверджує позивач, постанову від 15.10.2020, вона отримала 01.11.2019 р. Однак підтвердження вказаному не надає. Тоді як згідно ч.4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В обгрунтування причин пропуску звернення до суду з позовом вказує, що хворіла в період з 27.10.2019 року по 26.01.2020 року, додаючи при цьому копію довідки про перебування на амбулаторному лікуванні. З позовом звернулась до суду згідно поштового відстеження 580 14.02.2020 року. Таким чином позивачем, пропущено десятиденний строк звернення до суду із адміністративним позовом. На вказані обставини позивачу було зазначено і в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Оцінюючи поважність цієї причини, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій.

Отже, строк звернення до суду необхідно обраховувати саме з моменту, коли позивач дізнався (повинен був дізнатися) про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не з моменту коли особа змінила своє суб`єктивне ставлення до рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд вважає, що причина, на яку позивач посилається як на поважну, виникла від обставин які від неї прямо залежали, за період з 26.01.2020 року по 14.02.2020 року, відомостей про причини пропущення строку не вказані, а тому вказана обставина не може вважатися поважною.

Разом з тим, позивач не вказує і в матеріалах позову відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду протягом 10 днів, які надаються позивачу для оскарження, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Слід зазначити, що КАС України передбачає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи означені вище приписи, суд зазначає, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, що обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, що також не спростовано змістом позовної заяви. Будь - яких інших належних доказів чи пояснень щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, ніж тих, що зазначені в позовній заяві, позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Інші недоліки на які було вказано в ухвалі суду від 11.03.2020 року позивачем також не усунуто.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до переконання, що станом на 19.06.2020 року недоліки, які зазначені в ухвалі без руху не усунуті, а отже приходжу до переконання про необхідність на підставі ст.169 КАС України повернути позов з додатками позивачу.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256, 294, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними підстави, вказані у позовній заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ФОП « ОСОБА_1 » до Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош