Справа № 600/571/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 червня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/571/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України в особі Департаменту фінансів Міністерства оборони України у проведенні розрахунку ОСОБА_2 вислуги років на пенсію без зарахування на пільгових умовах періоду проходження військової служби на офіцерських посадах військової прокуратури антитерористичної операції з 04 листопада 2015 року (день включення до сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань) по 30 квітня 2018 року (дата завершення антитерористичної операції);

- зобов`язати Міністерство оборони України в особі Департаменту фінансів Міністерства оборони України провести розрахунок ОСОБА_2 вислуги років на пенсію, зарахувавши період проходження військової служби на офіцерських посадах військової прокуратури антитерористичної операції з 04 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року на пільгових умовах, а саме: один місяць служби за три місяці, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

Позов обґрунтовано діями Департаменту фінансів Міністерства оборони України, якими порушено право позивача на обрахунок періоду проходження військової служби в районі проведення АТО на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Службової судової охорони та членам їхніх сімей», для призначення пенсії. На думку позивача, розрахунок його вислуги років має бути проведено із урахуванням періоду проходження військової служби на офіцерських посадах військової прокуратури антитерористичної операції з 04 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 05 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строки для подання до суду заяв по суті справи.

Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, вказав, що участь позивача в АТО документально підтверджується лише днем, коли він був залучений, що і було враховано під час обчислення розрахунку вислуги років на пенсію, оскільки врахування періоду участі в АТО документів загального характеру щодо завершення участі в антитерористичній операції військових частин, установ або підрозділів (без зазначення конкретних осіб), нормативними актами не передбачено. Також зазначив, що в особовій справі позивача відсутні документи, що підтверджують право на пільгове обчислення вислуги років один місяць служби за три у 2015-2018 роках. При цьому відсутність в особовій справі документів для врахування спірного періоду на пільгових умовах не створює для Міноборони обов`язку для їх витребування. Вважає, що особову справу позивача під час проходження ним військової служби на посадах у військовій прокуратурі мав вести відділ роботи з кадрами Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України. Тому спірні питання повинні вирішуватись кадровим підрозділом Офісу Генерального прокурора. На думку відповідача, позовні вимоги, є передчасними. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року клопотання представника Міністерства оборони України про витребування доказів задоволено. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію особової справи ОСОБА_1 .

19 червня 2020 року до суду від позивача надійшли матеріали, що стосуються проходження ним служби та отримання винагороди за безпосередню участь в АТО.

25 червня 2020 року до суду з ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли засвідчені копії документів з особової справи ОСОБА_1 .

Так, з наявних у судовій справі матеріалів убачається, що ОСОБА_1 , проходив військову службу на офіцерських посадах військової прокуратури антитерористичної операції та об`єднаних сил, приймав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції та операції об`єднаних сил в Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до витягу із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 08 липня 2015 року №312, на підставі наказу військового прокурора сил антитерористичної операції від 04 листопада 2015 року №106к, ОСОБА_1 вважається таким, що з 04 листопада 2015 року до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.

Згідно з наказом Військового прокурора об`єднаних сил від 10 липня 2018 року №136к позивача звільнено з 15 липня 2018 року з посади слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління військової прокуратури об`єднаних сил, виключено зі списків особового складу, усіх видів забезпечення та направлено в розпорядження Генерального прокурора України для вирішення питання щодо подальшого проходження військової служби.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 10 липня 2018 року №370-вк, керуючись статтею 9 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, позивача призначено з 16 липня 2018 року на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів та виконанням судових рішень у кримінальному провадженні слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України.

На підставі наказу Міністерства оборони України від 25 лютого 2020 року №94 наказом Генерального прокурора від 28 лютого 2020 року №540ц позивача, звільненого з військової служби у запас відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), з 04 березня 2020 року виключено зі списків особового складу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, усіх видів забезпечення та направлено його особову справі до Чернівецького міського військового комісаріату Чернівецької області.

У зв`язку з ліквідацією Головної військової прокуратури та створенням Офісу Генерального прокурора Міністерством оборони України проводились заходи щодо обрахунку вислуги років на пенсію військовослужбовців військової прокуратури у зв`язку з їх звільненням з військової служби.

Згідно розрахунку №3930 вислуги років військовослужбовця на пенсію до вислуги років позивача на пільгових умовах зараховано один день (з 04 листопада 2015 року по 05 листопада 2015 року), тобто день включення до сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, відповідно до наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 08 листопада 2015 року №312.

У позовній заяві позивач вказує, що не погодившись із зазначеними діями, він звертався із заявою до Міністерства оборони України щодо перегляду комісією Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій та спірних питань зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби.

Листом Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 21 лютого 2020 року №226/769 позивача повідомлено про дії та рішення, прийняті за його заявою та вказано про повідомлення з Департаменту фінансів МО України. Зокрема, вказано про те, що Департаментом фінансів було складено новий розрахунок вислуги років па пенсію (№ 4259 від 11 лютого 2020 року).

Крім цього, в листі Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 21 лютого 2020 року №226/769 вказано, що Департаментом фінансів зазначено, що період участі позивача в антитерористичній операції з 05 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року не підтверджено відповідними документами в особовій справі. За таких умов для врахування цього періоду на пільгових умовах підстав немає. Особова справа позивача з новим розрахунком вислуги років на пенсію надіслана для опрацювання до Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора.

Водночас суд звертає увагу на те, що ні позивачем, ні відповідачем до відзиву не було додано та відсутні у наданих Чернівецьким обласним військовим комісаріатом матеріалах з особової справи ОСОБА_1 такі документи, як: заява позивача щодо незгоди з розрахунком вислуги років, подана до Міністерства оборони України на розгляд комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій та спірних питань зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби; лист з Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора стосовно розгляду заяви позивача; матеріали щодо повторного направлення Департаментом кадрової роботи Міністерства оборони України заяви позивача до Департаменту фінансів Міністерства оборони України та рішення (лист) Департаменту фінансів Міністерства оборони України, прийняте за результатом розгляду вказаної заяви.

Між тим, про ці обставини вказує позивач у позові та указані вбачаються зі змісту листа Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 21 лютого 2020 року №226/769.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу.

Частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З огляду на викладене, з метою з`ясування дійсних обставин даної справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає за необхідне витребувати у відповідача документи відносно обставин, про які вказують сторони, однак які у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини шостої та восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 72, 73, 75, 77, 80, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Витребувати у Міністерства оборони України належним чином засвідчені копії таких документів:

- заява ОСОБА_1 щодо незгоди з розрахунком вислуги років, подана до Міністерства оборони України на розгляд комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій та спірних питань зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби;

- лист з Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 ;

- матеріали щодо повторного направлення Департаментом кадрової роботи Міністерства оборони України заяви ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Міністерства оборони України;

- рішення (лист) Департаменту фінансів Міністерства оборони України, прийняте за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 .

2. Для подання до суду витребуваних доказів встановити Міністерству оборони України строк протягом десяти робочих днів з дня отримання цієї ухвали.

3. Роз`яснити, що неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин є підставою для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк