Справа № 240/8224/20
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2020-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/8224/20

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Шимонович Р.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося з позовом Акціонерне товариство "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес", в якому просить:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчука Едуарда Адамовича щодо постановлення рішення про стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі - 110506,33 грн., зазначеного у постанові про відкриття провадження №62116468 від 19.05.2020 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчука Едуарда Адамовича про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2020 року в частині стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі 110 506,33 грн;

- стягнути судові витрати з відповідача на користь Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес".

В обгрунтування позову зазначено, що 24.04.2020 року на адресу Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" надійшла вимога ГУ ДПС у Житомирській області від 03.04.2020 року про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне державне соціальне страхування в сумі 1 105063,31 грн. Суми, зазначені у вимозі підлягали сплаті протягом 10 календарних днів з дня одержання цієї вимоги. Позивач зазначає, що внаслідок запровадженого в державі карантину та оголошеного в Товаристві простою в період з 01.04.2020 року, Товариство не мало фінансової можливості своєчасно виконати вищевказану вимогу. Вказав, що здійснював погашення заборгованості частинами, починаючи з 20 березня 2020 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями. Станом на 21.05.2020 року товариство повністю сплатило заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне державне соціальне страхування. Однак, 29.05.2020 року на адресу Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2020 року та стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 110506,33грн.

На виконання вимог, зазначених у виклику державного виконавця, який надійшов на адресу позивача одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №62116468, позивач надав докази про добровільне виконання виконавчого провадження та письмове пояснення за №84/15 від 01.06.2020 року з проханням закрити виконавче провадження ВП №62116468 та не здійснювати стягнення виконавчого збору, визначеного у цій постанові.

На переконання позивача, оскільки державним виконавцем виконавчі дії не здійснювалися, не було стягнуто з позивача жодних коштів чи майна, та позивач у добровільному порядку до моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження сплатив заборгованість, дії старшого державного виконавця в частині прийнятя рішення про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 110506,33 грн. є незаконними та безпідставними.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи, в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Одночасно, з поданням позовної заяви, позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якій просить суд: зупинити дію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62116468 від 19.05.2020 року, яка винесена старшим державним виконавцем Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчуком Едуардом Адамовичем в частині стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі - 110506,33 грн. до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року клопотання Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" про забезпечення позову - задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62116468 від 19.05.2020 року в частині стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі - 110506,33 грн. до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

09.06.2020 року на адресу Житомирського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов, шляхом зупинення дії постанови про стягнення виконавчого збору від 19.05.2020 року у ВП №62116468, яка винесена старшим державним виконавцем Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчуком Едуардом Адамовичем зі стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі 110506,33 грн. до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року у задоволенні клопотання про забезпечення позову - відмовлено.

09.06.2020 року позивач надіслав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчука Едуарда Адамовича щодо постановлення рішення про стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі - 110506,33 грн., зазначеного у постанові про відкриття провадження №62116468 від 19.05.2020 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчука Едуарда Адамовича про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2020 року в частині стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі 110 506,33 грн.;

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчука Едуарда Адамовича щодо постановлення рішення про стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі - 110506,33 грн., зазначеного у постанові про відкриття провадження №62116468 від 19.05.2020 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчука Едуарда Адамовича про стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі - 110506,33 грн., зазначеного у постанові про відкриття провадження №62116468 від 19.05.2020 року.

Слідуючи приписам норм КАС України, суд приходить до висновку, що заява про збільнення позовних вимог позивача підлягає задоволення та прийняттю до розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 10.06.2020, розгляд справи відкладено на 22.06.2020 року.

Відділом документального забезпечення суду від 18.06.2020 року зареєстровано відзив відповідача на позовну заяву, в обгрунтування якого зазначено, що основна сума погашеної заборгованості Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" була внесена на рахунок стягувача в період з 19.05.2020 по 21.05.2020 року, тобто зобов`язання боржником виконано вже після відкриття виконавчого провадження №62116468 від 19.05.2020 року. Відповідач вважає, що позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, відповідач надіслав до суду заперечення на заяву щодо збільшення позовних вимог, вважає її необгрунтованою та безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

22.06.2020 року на адресу суду надійшли пояснення позивача, в яких позивач стверджує, що оскільки державним виконавцем Татарчуком Е. М. не вчинялися заходи щодо забезпечення примусового виконання вимоги ГУ ДПС у Житомирській області від 03.04.2020 року у ВП №62116468 та позивач самостійно сплатив у повному обсязі борг зі сплати ЄСВ до моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2020 року, то законні підстави для стягнення з позивача виконавчого збору - відсутні.

У свою чергу, відповідач у поданому до суду поясненні, наголошує, що зобов`язання боржником виконано вже після відкриття виконавчого провадження №62116468 від 19.05.2020 року, тому державний виконавець діяв на підставі та в межах своїх повноважень, відтак, вимога позивача про скасування постанови про стягнення виконавчого збору є безпідставною та необгрунтованою.

Протокольною ухвалою суду від 22.06.2020 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" звернулося до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчука Едуарда Адамовича щодо постановлення рішення про стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі - 110506,33 грн., та визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця в частині стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі 110 506,33 грн..

24.04.2020 року на адресу Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" надійшла вимога ГУ ДПС у Житомирській області від 03.04.2020 року про сплату заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне державне соціальне страхування в сумі 1 105063,31 грн. Суми, зазначені у вимозі підлягали сплаті протягом 10 календарних днів з дня одержання цієї вимоги. Внаслідок запровадженого в державі карантину та оголошеного в Товаристві простою в період з 01.04.2020 року, Товариство не мало фінансової можливості своєчасно виконати вищевказану вимогу. Вказав, що здійснював погашення заборгованості частинами, починаючи з 20 березня 2020 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями. Станом на 21.05.2020 року товариство повністю сплатило заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне державне соціальне страхування. Однак, 29.05.2020 року на адресу Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2020 року та стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 110 506,33грн.

На виконання вимог, зазначених у виклику державного виконавця, який надійшов на адресу позивача одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №62116468, позивач надав докази про добровільне виконання виконавчого провадження та письмове пояснення за №84/15 від 01.06.2020 року з проханням закрити виконавче провадження ВП №62116468 та не здійснювати стягнення виконавчого збору, визначеного у цій постанові.

Позивач стверджує, що оскільки державним виконавцем виконавчі дії не здійснювалися, не було стягнуто з позивача жодних коштів чи майна, та позивач у добровільному порядку до моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження сплатив заборгованість, дії старшого державного виконавця в частині прийнятя рішення про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 110 506,33 грн. є незаконними та безпідставними.

Вважаючи дії державного виконавця неправомірними та прийняту постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд, переглянувши доводи позовної заяви, дослідивши в повній мірі зібрані по справі докази, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ (далі по тексту - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст. 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 27 вказаного Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Положеннями вказаної статті визначено виключний перелік підстав за яких виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також, частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За змістом ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Судом встановлено, що позивач здійснював погашення заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування частинами, починаючи з 20.03.2020 року, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями. Станом на 21.05.2020 року товариство повністю сплатило заборгованість, яка була визначена у вимозі ГУ ДПС у Житомирській області №ю-21966-50 від 03.04.2020 року. Матеріалами справи підтверджується, що постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаної вимоги позивачем отримано 29.05.2020 року. На виконня вимог, зазначених у виклику державного виконавця, позивач надав докази про добровільне виконання вимоги ГУ ДПС у Житомирській області №ю-21966-50 від 03.04.2020 та письмові пояснення за №84/15 від 01.06.2020 року з вимогою закрити виконавче провадження №62116468 та не здійснювати стягнення виконавчого збору.

Частинами 2 та 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Крім того, п. 1 ч. 5 вказаної статті передбачає, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Аналіз наведеного свідчить про те, що виконавчий збір стягується при відкритті виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору.

Відповідно до ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Відтак, за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Як вже зазначалось, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Оцінюючи вищевказані норми суд зазначає, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як слідує з наявних у матеріалах справи доказів, старшим державним виконавцем Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчуком Едуардом Адамовичем виконавчі дії не проводилися, жодних коштів чи майна з позивача стягнуто не було, позивачем у добровільному порядку до моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження сплачено визначену заборгованість, тому суд вважає, що у державного виконавця не було законних підстав для стягнення виконавчого збору.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 21 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18., в якій визначено, що умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Отже, для стягнення виконавчого збору з боржника державний виконавець повинен вчинити виконавчі дії, а не тільки винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року №14 роз`яснено, що відповідно до статей 45, 46 Закону № 606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Зазначене дає підстави для висновку, що державний виконавець приймаючи спірну постанову не врахував принципу пропорційності, спрямованого на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі №№640/685/19.

З огляду на правове регулювання та обставини справи, суд дійшов висновку, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для стягнення з боржника виконавчого збору, відтак вимога позивача про скасування постанови про стягнення виконавчого збору є обгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними щодо постановлення рішення про стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору суд зазначає, що перша та третя позовна вимога дублюють одна одну. На думку суду, ефективним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є визнання судом протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № №62116468 від 19.05.2020.

В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За приписами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу положень статті 77 КАС України, відповідачем не доведено правомірність своїх дій, а тому суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця ВП №62116468 від 19.05.2020 року про стягнення з боржника виконавчого збору є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач покладений на нього обов`язок доказування правомірності свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково.

Керуючись статтями 77, 90, 205, 242-246, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес"до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчука Едуарда Адамовича про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2020 року в частині стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі 110 506,33 грн..

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Татарчука Едуарда Адамовича про стягнення з Акціонерного товариства "Бердичівський машинобудівний завод "Прогрес" виконавчого збору у розмірі - 110506,33 грн., зазначеного у постанові про відкриття провадження №62116468 від 19.05.2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 25 червня 2020 року.

Суддя Р.М.Шимонович