Справа № 808/8919/15 (СН/280/19/19)
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 червня 2020 року

Київ

справа №808/8919/15 (СН/280/19/19)

адміністративне провадження №К/9901/14400/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №808/8919/15(СН/280/19/19) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, третя особа Бердянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування наказу та поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі - відповідач 2), Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області (далі - відповідач 3), третя особа - Бердянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, де, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 05 листопада 2015 року № 416 о/с про звільнення з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-209715), оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу, через скорочення штатів;

поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 ( М - 209715 ) на посаді оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області з 06 листопада 2015 року;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області розглянути кандидатуру оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області ОСОБА_1 (М-209715);

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області прийняти на посаду оперуповноваженого карного розшуку Бердянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, ОСОБА_1 ;

зобов`язати Бердянський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.05.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2019 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.05.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 05.11.2015 року № 416 о/с про звільнення з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил за п. 64 «г» (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-209715), оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу. Поновлено старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 ( М- 209715 ) на посаді оперуповноваженого карного розшуку Бердянського міського відділу Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області з 07.11.2015 року. Стягнуто з Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 року по 31.07.2019 року у розмірі 137 648,35 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області звернулося до Верховного Суду із указаною касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України.

З 08 лютого 2020 року набрали чинності норми Закону України від 15 січня 2020 року №460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», якими внесено зміни щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду, викладені у розділі 3 Глави 2 «Касаційне оскарження».

Згідно із частиною 4 статті 328 КАС України (в чинній редакції) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Верховний Суд зазначає про те, що викладені у касаційній скарзі доводи не відповідають вимогам пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України, оскільки не містять передбачені статтею 328 цього Кодексу підстави, а мотивування касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права не мають правового підґрунтя та фактично свідчать про незгоду скаржника із наданою судом оцінкою доказів у справі.

Крім того, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Так, до матеріалів касаційної скарги скаржником не додано документа про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів слідує, що позивач у цій справі є фізичною особою, звернувся до суду в 2015 році та заявив 1 вимогу немайнового характеру із похідними від неї вимогами.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру встановлена на рівні 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1218,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 146,16 гривень (200% від 73,08 грн (1218,00*0,06)).

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України, та документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі.

2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України. Розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3, відповідно до абзацу другого якого строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

На підставі викладеного, керуючись статтею 169, частиною 4 статті 330, статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №808/8919/15(СН/280/19/19) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Бердянського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, третя особа Бердянський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування наказу та поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

1) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини 4 статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України;

2) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 146,16 гривень (отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходу бюджету 22030102 "Судовий збір" (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207).

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М.Соколов

Судді Верховного Суду