Справа № 400/24/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року справа № 400/24/20

08 годин 35 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді Трофімової Л.В., за участі секретаря Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу 400/24/20

за позовом приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» (вул. Євгена Кухарця, 8, м. Черкаси, Черкаська область, 18016, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник позивача, адвокат Кураса С.А - за ордером, договором]

до центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пр-т Хіміків, 50, м. Черкаси, 18001, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача Постоєнко М.В. - за посадою]

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м.Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник третьої особи - Продащук В.О. за посадою, довіреністю]

про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження 46708585, прийняв рішення.

Приватне акціонерне товариство «Первомайський кар`єр «Граніт», звернувшись до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (з урахуванням уточненої позовної заяви від 29.01.2020 - а.с.84-90 т.1), просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Коломієць І.Г. прийняте у формі постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2015 ВП №46708585 з примусового виконання виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.08.2011 № 2а-1827/11/1470;

- судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою від 01.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено судове засідання 06.04.2020. 02.04.2020 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі № 400/24/20 до розгляду справи № 580/147/20 у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду даної справи до набрання законної сили ухвалою у справі № 580/147/20. У обґрунтування клопотання зазначено, що оскаржувана у даній справі ВП № 46708585 та ВП № 56260898, що було предметом дослідження у справі № 580/147/20, входять до зведеного виконавчого провадження № 56260898. Ухвалою суду від 22.06.2020 поновлено провадження у даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова про відкриття ВП №46708585 є протиправною. Виконавчий лист №2а-1827/11/1470 виданий про стягнення з позивача - боржника коштів на користь управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області, проте в оскаржуваній постанові стягувачем зазначено управління ПФУ в м. Черкасах. Заява про примусове виконання рішення суду у справі №2а-1827/11/1470 надійшла до відповідача 27.02.2015 за підписом першого заступника начальника управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, проте 20.02.2012 проведено державну реєстрацію припинення УПФУ в Первомайському районі Миколаївської області. Державним виконавцем не вчинялись дії щодо правонаступництва УПФУ в Первомайському районі Миколаївської області на УПФУ в м. Черкасах. Також стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа №2а-1827/11/1470 до виконання, останній день пред`явлення до виконання є 21.06.2012, заява про примусове виконання рішення суду надійшла до відповідача 27.02.2015. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення вимоги заперечив, надав до суду письмовий відзив, докази про сплату та пояснив, що позивачем у позові не доведено ті обставини, на які він посилається щодо винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Представник відповідача зазначив, що твердження позивача, що виконавчий лист №2а-1827/11/1470 виданий про стягнення з позивача коштів на користь УПФУ в Первомайському районі Миколаївської області, однак в оскаржуваній постанові стягувачем зазначено УПФУ в м. Черкасах, на думку представника відповідача, є помилковим. Представником відповідача зазначено про пропуск строку звернення до суду та обізнаність позивача із оскаржуваною постановою. На підставі вищевикладених обставин, представник відповідача вважає, що позов задоволенню не належить.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову та вказала, що заява про примусове виконання рішення суду у справі №2а-1827/11/1470 підписана належною особою, боржник змінив місцезнаходження і перебуває на обліку як страхувальник, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущений, оскільки раніше був поданий до відділу примусового виконання рішень УДВС у Миколаївській області, однак повернутий у зв`язку з непідвідомчістю, тому строк його пред`явлення визначається правильно і не є порушений. Також представник третьої особи вказала, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі №10/5026/290/2011 затверджено мирову угоду від 25.04.2019, укладену між позивачем та кредиторами, де серед інших є Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, тому державним виконавцем в оскаржуваній постанові від 27.02.2015 ВП № 46708585 правомірно зазначено стягувачем УПФУ в м. Черкасах.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем та третьою особою аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволені позову належить відмовити з огляду на таке.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд враховує, що згідно статті 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини станом на час прийняття оскаржуваної постанови від 27.02.2015 про відкриття ВП № 46708585 було врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606), що втратив чинність на підставі Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону належать примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) Пенсійний фонд є органом, який забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Кошти Пенсійного фонду відповідно до статті 73 Закону № 1058 використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; оплату послуг з виплати та доставки пенсій. Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011 із змінами (чинний на час виникнення спірних правовідносин - указ втратив чинність на підставі Указу Президента № 419/2019 від 20.06.2019), Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Згідно з пункту 1 розділу 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду. Пунктом 2 Положення визначено, що управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду. Серед основних завдань управління відповідно до пункту 3 Положення, зокрема є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення ведення обліку осіб, які належать загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом. Згідно з пунктом 4 цього Положення управління відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого, здійснює контроль за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів; за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження такого пенсійного забезпечення пенсії вказаним особам призначаються відповідно до норм цього Закону, а покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій здійснюється у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. За змістом статті 23 Закону № 1058 спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та у судовому порядку.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, а також інші суб`єкти публічного права можуть вступати як у цивільні (господарські), так і у адміністративні правовідносини. У правовідносинах між УПФУ та роботодавцем-боржником про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідач здійснює виконавче провадження за рішеннями суду.

Перевіряючи дії відповідача за Законом № 606 щодо проведення державним виконавцем дій за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, суд зазначає про таке.

У постанові від 14.04.2011 (набрання законної сили 20.06.2011) у справі № 2а-1827/11/1470 (ЄДРСР 16077420) розглянутій у порядку письмового провадження вирішено стягнути з відкритого акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» (55213, Миколаївська область, Первомайський район, с. Болеславчик, вул. Гранітна, 1, , р/р НОМЕР_1 , Філія відділення ПІБ, МФО 326449) на користь Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області (55200, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Революції, 36, код 20904867, р/р НОМЕР_2 ВАТ «Ощадбанк» м. Миколаїв, МФО 326461) заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за січень 2011 року у сумі 17668 (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім) грн 69 коп.

20.02.2012 було проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області за кодом 20904867, про що внесено запис до реєстру №4000768. Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області реорганізовано в Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області. На виконання пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області перейменовано на Первомайське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області. Постановою Кабінету міністрів України від 22.08.2018 № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», передбачено реорганізацію Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (ідентифікаційний код 37822160) шляхом приєднання до головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (ідентифікаційний код 13844159). На виконання вимог постанови Кабінету міністрів України від 22.08.2018 № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» було реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України, зокрема Первомайське об`єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (ідентифікаційний код 37822160) було реорганізовано шляхом приєднання до головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (ідентифікаційний код 13844159). 19.07.2019 проведено державну реєстрацію припинення Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (ідентифікаційний код 37822160).

Відповідно до постанови КМУ від 08.11.2017 № 821 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області вирішено реорганізувати шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області припинено 02.03.2018.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливо на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону № 606 та частиною 5 статті 15 Закону № 1404 у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно пункту 3.4.3 постанови Правління ПФУ 19.12.2003 №21-1 із змінами, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 №64/8663 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» передбачено: у разі встановлення заборгованості страхувальника, який знімається з обліку, орган Пенсійного фонду України складає у трьох примірниках довідку про борг за платежами до Пенсійного фонду України, один з яких надсилає ліквідаційній комісії, другий - правонаступнику, якщо він є; пункт 3.3.4 - у разі неплатоспроможності страхувальника борг на підставі акта перевірки враховується за новим місцем взяття його на облік. Після проведення остаточних розрахунків на підставі заяви страхувальник знімається з обліку, його справа закривається і за новим місцем узяття на облік не передається, його реєстраційний номер надалі не використовується. Платежі страхувальника, що знявся з обліку, ураховуються в базі даних до кінця поточного року; пункт 3.3.2 - якщо відповідні зміни відбулися у межах територіального обслуговування органу Пенсійного фонду України, то вони вносяться до справи страхувальника без зміни його реєстраційного номера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-6, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за № 995/18290 затверджено Порядок взяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: пункт 2.6 - при взятті на облік юридичної особи - платника єдиного внеску або фізичної особи - підприємця у зв`язку зі зміною місцезнаходження або місця проживання орган Пенсійного фонду за новим місцезнаходженням або місцем проживання платника не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від державного реєстратора відомостей з реєстраційної картки про внесення змін до відомостей про юридичну особу або про фізичну особу-підприємця направляє запит на переведення до органу Пенсійного фонду, де він перебував на обліку. Орган Пенсійного фонду за попереднім місцезнаходженням або місцем проживання платника протягом п`яти робочих днів передає пакет документів (картки особових рахунків платника єдиного внеску, акт перевірки у разі її проведення та інші наявні документи про платника єдиного внеску), знімає з обліку платника єдиного внеску з підстави «переведення в інший територіальний орган Пенсійного фонду» та зазначає у справі платника назву органу Пенсійного фонду, куди здійснюється переведення платника; пункт 4.7 - якщо платник за новим місцезнаходженням (місцем проживання) розташований за межами території обслуговування органу Пенсійного фонду, то він зобов`язаний у 15-денний термін провести розрахунки з органом Пенсійного фонду за попереднім місцем взяття на облік і знятися з обліку. За новим місцезнаходженням (місцем проживання) платник зобов`язаний стати на облік в порядку і терміни, визначені Порядком; пункт 2.1 - взяття на облік юридичних осіб здійснюється управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах за місцезнаходженням юридичної особи на підставі відомостей з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей органами Пенсійного фонду. Довідка про відсутність або про списання заборгованості юридичної особи (фізичної особи - підприємця) або повідомлення про наявність боргу із сплати страхових внесків формуються на підставі карток особових рахунків.

Згідно резолютивної частини рішення Господарського суду Черкаської області від 16.10.2012 у справі №18/5026/1169/2012 (ЄДРСР 26519806) адресою відкритого акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» було визначено: вул. М. Красовського, буд. 8, м.Черкаси.

У зв`язку із зміною місцезнаходження юридичної особи за адресою: вул. М. Красовського (вул. Євгена Кухарця), буд. 8, м.Черкаси боржник був взятий на облік відповідним територіальним органом Фонду.

У заяві про відкриття провадження від 24.02.2015 № 3703/11 (а.с.209 т.1) зазначено: про переведення боржника з УПФУ в Первомайському районі Миколаївської області та взяття на облік як страхувальника в УПФУ в м.Черкасах з направленням для виконання виконавчого листа від 09.08.2011 №2а-1827/11/1470. Зі змісту заяви вбачаються відомості, що ідентифікують боржника та відомості, що ідентифікують Управління ПФУ в м.Черкасах з р/р 1855. Виконавчий лист виданий 09.08.2011, строк пред`явлення до виконання один рік (а.с.210 т.1). У постанові про відкриття виконавчого провадження №46708585 від 27.02.2015 (а.с.212 т.1) зазначено про стягнення на користь УПФУ в м.Черкасах боргу в сумі 17668,69 грн за виконавчим документом Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.08.2011 №2а-1827/11/1470 з можливістю ознайомлення з матеріалами проваджень, унесених до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у мережі інтернет. 29.06.2017 зупинено ВП 46708585 з підстав пункту 4 частини 1 статті 34, статті 35 Закону № 1404 за наявної ухвали Господарського суду Черкаської області від 14.02.2011 №10/5026/290/2011 про порушення провадження у справі про банкрутство боржника (а.с.213 т.1). Постановою ВП 46708585 від 15.07.2019 з підстав припинення процедури санації поновлено вчинення виконавчих дій і за наявної мирової угоди у справі №10/5026/290/2011 закінчено виконавче провадження про стягнення на користь УПФУ у м.Черкасах боргу у сумі 17668,69 грн, а стягнення витрат за проведення виконавчих дій виділено в окреме провадження (а.с.217 т.1). Постановою від 24.04.2018 за наявності декількох ВП щодо боржника об`єднано виконавчі провадження, зокрема 46708585 у сумі 17668,69 грн у зведене виконавче провадження 56260898 (а.с.214 т.1).

З матеріалів справи встановлено і учасниками не оспорюється, що заборгованість за січень 2011 року з відшкодування витрат ПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах сплачена за квитанцією №14191 від 27.03.2017 у сумі 17668,69 грн (а.с.140 т.1).

У позовній заяві зазначено, що «з матеріалів виконавчого провадження №46682248 вбачається, що заява подана до Центрального ДВС м Черкаси лише 27.02.2015» (а.с.86 т.1), проте позовну вимогу сформовано у ВП №46708585. Позовна вимога сформована щодо рішення державного виконавця Коломієць І.Г., проте постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №46708585 прийнята старшим державним виконавцем Коломієць Г.І. (а.с.212 т.1).

Відшкодування підприємствами витрат ПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 № 64/8663.

Пунктом 6.1 Інструкції визначено, що відшкодуванню належать витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058 в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до пункту 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та добровільно їх не сплативши, вказана заборгованість належить стягненню в судовому порядку. Позиція про обов`язок відшкодувати УПФУ витрат на виплату і доставку пенсій зазначена у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 у справі № 21-69а10, Велика Палата Верховного Суду у справі № 805/473/17-а не вбачала правових підстав та мотивів для відступлення від цих висновків ( ЄДРСР 77804962).

Стягувач не позбавлений права звернення до відповідного органу державної виконавчої служби із документальним підтвердженням про зміну місцезнаходження боржника та подальшої передачі виконавчого провадження за належністю до іншого органу державної виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження. Найменування юридичної особи повинно містити інформацію про її організаційно-правову форму (крім державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, державних, комунальних організацій, закладів, установ) та назву.

Миколаївський окружний адміністративний суд 19.05.2011 у справі № 2а-7661/10/1470 (ЄДРСР 25659256) зазначив: 23.11.2010 позивач надіслав відповідачеві «Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» статті 13» разом з супровідним листом; суд вирішив стягнути з відкритого акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» (вул. Гранітна, 1, с. Болеславчик, Первомайський район, Миколаївська область, 55220, р/р НОМЕР_1 філія відділення ПІБ, МФО 326449, ) на користь управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Миколаївської області (вул. Революції, 36, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200, р/р НОМЕР_2 ВАТ «Ощадний банк України», МФО 326461, ) заборгованість з відшкодуванню пільгових пенсій за жовтень 2010 року у сумі 17775,60 грн.

Господарським судом Черкаської області порушено провадження у справі про банкрутство боржника - відкритого акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» (ухвала суду від 14.02.2011 № 10/5026/290/2011). Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі № 10/5026/290/2011 між кредиторами, зокрема ГУ ПФУ в Черкаській області, та позивачем затверджено мирову угоду (ЄДРСР 89087146).

Перевіряючи, чи дії відповідача вчинено з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано суд зазначає про таке.

У постанові 22.02.2013 (набрання законної сили: 29.03.2013) у справі № 823/245/13-а (29489747) зазначено: на обліку в УПФУ в м. Черкасах перебуває 24 особи, які отримують пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б - з» статті 13 Закону №1788-XII як колишні працівники відповідача. Згідно наданого управлінням Пенсійного фонду відповідачу розрахунку за період з червня 2012 року до січня 2013 року фактичні витрати позивача на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах склали 204 976 грн 63 коп.

У постанові від 02.10.2013 (набрання законної сили: 26.10.2013) у справі № 823/2900/13-а (ЄДРСР 33880042) зазначено, що відкрите акціонерне товариство «Первомайський кар`єр «Граніт» зареєстроване як юридична особа державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції з 17.07.1995, ідентифікаційний код 00292356 та вирішено стягнути з відкритого акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» (18016, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Маршала Красовського, буд. 8, ідентифікаційний код 00292356) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (18002, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 195, ідентифікаційний код 37930126) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з червня по серпень 2013 року у сумі 85717 (вісімдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят) грн. 10 коп.

У постанові у справі №823/2002/14 (ЄДРСР 39966327) зазначено: станом на час звернення з позовом до суду, заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону №1788-XII (Список 2) за період з січня 2010 року по травень 2014 року у сумі 91871 грн 14 коп. Позивачем 19.05.2014 направлено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, про що свідчить лист щодо направлення розрахунків від 19.05.2014 №8773/04 (а.с.53 т.1). У визначені терміни заборгованість сплачена не була. Суд вирішив стягнути з відкритого акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт», ідентифікаційний код 00292356, зареєстрованого: 18016, м. Черкаси, вул. Маршала Красовського, 8 на користь управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, що знаходиться за адресою: 18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 195, ідентифікаційний код - 37930126, заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з січня 2010 року по травень 2014 року у сумі 91871 (дев`яносто одну тисячу вісімсот сімдесят одну) грн 14 коп.

У постанові Вищого Господарського суду України від 20.11.2012 у справі №10/5026/290/2011 (ЄДРСР 27626979) зазначено, що з моменту відкриття ліквідаційної процедури, в зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про передчасний характер звернення УПФ України в м.Черкаси Черкаської області на стадії санації ВАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» з заявою до господарського суду про визнання поточної кредиторської заборгованості, а також, про відсутність правових підстав для розгляду судом по суті вказаних вимог пенсійного Фонду.

Розпорядник майна боржника, арбітражний керуючий Звєздічев М.О. у клопотанні у справі про банкрутство № 10/5026/290/2011 (ЄДРСР 82130615) зазначив, що під час реалізації плану санації боржником частково погашено вимоги конкурсних кредиторів другої черги: Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у сумі 19434,62 грн, Первомайського міськрайонного центру зайнятості у сумі 28752,56 грн, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у сумі 20499,51 грн, Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах у сумі 197540,78 грн. Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до 19.01.2013) погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов`язання або припинення зобов`язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Строк пред`явлення до виконання виконавчого документа. Відповідно до частини 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Перевіряючи, чи діяв відповідач обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), суд зазначає про таке.

У Звіті Рахункової палати за 2016 рік зазначено: кошти державного бюджету становитимуть більше половини доходів Пенсійного фонду України. Фонд не має фінансових можливостей повернути кошти в сумі 48,1 млрд грн, залучені в попередні роки з єдиного казначейського рахунку на покриття тимчасових касових розривів для виплати пенсій і допомоги, тому збалансованість доходів та видатків Пенсійного фонду України потребує законодавчого врегулювання. Порядок оброблення отриманої від органів Казначейства інформації, що надходить до центрального апарату Пенсійного фонду та його територіальних органів, не уніфіковано і не затверджено нормативним документом (https://rp.gov.ua/upload-files/Activity/Reports/Zvit_RP_2016.pdf).

Станом на 01.01.2020 в органах державної виконавчої служби перебуває виконавчих документів про стягнення коштів в інтересах органів Пенсійного фонду на суму 7,6 млрд грн. У 2019 році стягнуто - 0,2 млрд грн (https://www.kmu.gov.ua/storage/app/sites/1/17-civik-2018/zvit_2019/zvit-2019-pfu-2.pdf).

Перевіряючи, чи діяв відповідач безсторонньо (неупереджено), суд зазначає про таке.

Відповідно до вимог статті 30 Закону №1404 (що діяв на час прийняття постанови від 24.04.2018 ВП №56066894 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, у тому числі ВП № 46708585 (а.с.214 т.1) виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені.

У справі №580/1375/19 (ЄДРСР 83103194) судом апеляційної інстанції зазначено: 24.04.2018 постановою старшого державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаської області Постоєнка М.В. на підставі статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження № № 44750721, 44751057, 44751170, 44751246, 44848328, 45459405, 45203801, 45836170, 45906876, 45906902, 45906929, 45906960, 45906991, 45907037, 46033166, 46033199, 46172965, 46472158, 46588983, 46682248, 4670858 (описка 46708585), 46875532, 47564169, 47814309, 48171217, 48306751, 48545185, 49413122, 49666535, 49762542, 49806541, 51400481, 51692513, 52854668, 54127470, 54308866, 54627468, 56066894, 56094782, 56095017, 56095171 об`єднано у зведене виконавче провадження № 56260898. У зведеному виконавчому провадженні № 56260898 про стягнення грошових коштів з боржника - ВАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» перебувають на виконанні в тому числі, виконавчі листи видані Черкаським окружним адміністративним судом з адміністративних справ № 823/1686/17 від 29.11.2017, № 823/719/15 від 03.07.2015, накази господарського суду Черкаської області, тощо (набрання законної сили: 17.07.2019).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц (ЄДРСР 73001394) зазначено: підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. Таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням. Суд такими повноваженнями не наділений.

Перевіряючи, чи діяв відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови добросовісно, суд зазначає про таке.

Відшкодування пільгових пенсій за своєю природою є виплатами працівникам згідно МСБО 19 «Виплати працівників». Видатки підприємств на покриття витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій згідно пункту 3.11 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 № 5. День отримання підприємством повідомлення Управління ПФУ вважається днем узгодження суми до відшкодування.

У заяві про усунення недоліків (а.с.154 т.1) щодо джерел отримання інформації представник позивача зазначає про використання автоматизованої системи виконавчого провадження, проте в обґрунтування причин пропуску строків на звернення до суду не вказує проблем функціонування (збій) та/або інших обставин на підтвердження неможливості своєчасного реагування на дії і рішення відповідача. Мотивація позивача, що параметри пошуку щодо боржника у відомостях АСВП не надають переліку виконавчих проваджень з посиланням на велику кількість записів, спростовується відомостями з ЄДРСР: в ухвалі господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 у справі № 925/1191/15 (ЄДРСР 80719062) зазначено: «водночас, з облікової картки на зведене виконавче провадження №56260898 про стягнення грошових коштів з боржника - відкритого акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» вбачається, що у зведеному виконавчому провадженні перебувають на виконанні 37 виконавчих проваджень, зокрема виконавчі листи видані Черкаським окружним адміністративним судом з адміністративних справ №823/1686/17 від 29.11.2017, №823/719/15 від 03.07.2015, а також інші накази господарського суду Черкаської області».

В обґрунтування позову щодо незаконності відкриття виконавчого провадження позивачем зазначено (а.с.86 т.1), що «зі змісту постанови вбачається, що виконавчий лист виданий про стягнення із боржника на користь Управління ПФУ у м.Черкаси (37930126) суми 134 750 грн 04 коп», проте така заборгованість складається не з витрат на доставку пенсій у справі №2а-1827/11/1470, а є заборгованістю зі сплати страхових внесків за вересень 2010 року у сумі 128901, 57 грн, штрафу і пені у іншій справі №2а-27/11/1470 (а.с.134 т.1).

Постанова Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 2а-1827/11/1470 набрала законної сили з 20.06.2011. Судом видано 09.08.2011 виконавчий лист у справі № 2а-1827/11/1470 (а.с.210 т.1).

Суд не визнає ознайомлення позивача з матеріалами виконавчого провадження 16.12.2019 як належне і добросовісне обґрунтування поважної підстави пропуску строку звернення з позовом до адміністративного суду, так як після прийняття Миколаївським окружним адміністративним судом постанови від 22.01.2011 і оприлюднення в ЄДРСР, не оскарження до суду апеляційної інстанції, позивач не міг не знати, що у разі не сплати ним заборгованості з відшкодування витрат на доставку пенсій, постанову буде скеровано до органу ДВС для організації примусового виконання.

Перевіряючи, чи діяв відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови розсудливо, суд зазначає про таке.

Визначення строків звернення до суду обумовлено не лише встановленими законодавством часовими проміжками, а й видом та характером спірних правовідносин, предметом оскарження у кожній справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 ЄКПЛ про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 не є абсолютним: воно може належати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами та поставленою метою (параграф 33 рішення від 21.12.2010 у справі Перетяка та Шереметьєв проти України). Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення ЄСПЛ у справі Пономарьов проти України, заява № 3236/03, від 03.04.2008).

У правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-17цс17 від 22.02.2017 зазначено: «порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави дійти висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також впливає із загального правила, встановленого статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які особа посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше».

Великою Палатою Верховного Суду (ЄДРСР 89819923, 88138966) зазначено, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Аналогічні правові висновки сформульовано Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Законодавством регламентовано спеціальний десятиденний строк оскарження до суду рішення, дій чи бездіяльності органу ДВС (його посадової особи), який обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів або повинна була дізнатися про таке порушення.

Положення статей 121-123 Кодексу адміністративного судочинства України не пов`язують початок перебігу строку звернення до адміністративного суду із обізнаністю особи про підстави прийняття суб`єктом владних повноважень певних рішень чи про їх обґрунтування (мотивацію), тому про порушення оскаржуваним рішенням своїх прав, позивач, як зазначалося, міг дізнався ще у 2012-2018 роках.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин, незалежних від позивача, унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Поновленню належать лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом, спрямовані на захист порушеного права.

Перевіряючи, чи діяв відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, суд зазначає про таке.

Реалізація особою наданих їй прав залежить від її власного волевиявлення і тягар наслідків, що настають у разі пропуску певних темпоральних меж, покладається на власника відповідного права. Позивач своєчасно не скористався наданими йому правами та звернувся до суду за захистом зі спливом значного проміжку часу, починаючи з наявної заборгованості з 2010-2011-2012 років (за даними ЄДРСР), тобто з пропуском спеціального десятиденного строку звернення з адміністративним позовом. Шостий апеляційний адміністративний суд, оцінюючи аналогічні доводи представника ВАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, зазначив: ні до суду першої інстанції, ні в ході виконавчого провадження позивачем не було надано жодних доказів, що би підтверджували наявність об`єктивних обставин, що унеможливлювали ознайомлення позивача з відповідними матеріалами виконавчого провадження до 16.12.2019. Тобто, позивачем не доведено, що він не міг дізнатися про порушення своїх прав та інтересів до вказаної дати та своєчасно звернутися до суду з позовом.

Перевіряючи, чи діяв відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) суд зазначає про таке.

У постанові ВСУ від 06.07.2015 у справі №6-785цс15 зазначено: сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Перевіряючи, чи діяв відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення суд зазначає про таке.

Велика Палата Верховного Суду зазначає про застосування статті 30 Закону № 1404-VIII предметом регулювання якої є лише порядок виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника у зведеному виконавчому провадженні державним або приватним виконавцем незалежно один від одного (справа № 904/7326/17 ЄДРСР 78534731).

Перевіряючи, чи діяв відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови своєчасно, тобто протягом розумного строку суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону № 606 державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Враховуючи, що заява про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом 2а-1827/11/1470 датована 24.02.2015 (а.с.211 т.1), а оскаржувана постанова про відкриття ВП 27.02.2015 (а.с.212 т.1), відповідачем не порушено строк на відкриття виконавчого провадження.

Щодо направлення постанови про відкриття ВП 46708585 рекомендованою кореспонденцією, судом встановлено, що згідно акта від 17.12.2018 про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду на підставі номенклатури справ ЦВДВС м. Черкаси ГТУЮ, знищено реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції за 2015-2017 (а.с.223 т.1).

Інструкція, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 визначає процедуру відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Згідно пункту 6.4 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), що надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, що подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункт 6.5).

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 за № 64/8663.

Згідно з підпункту 6.1 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, відшкодуванню належать витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Підприємства, відповідно до підпункту 6.8 пункту 6 Інструкції 21-1, щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 підприємства та організації вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі 100 відсотків відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058.

Відповідно до Закону № 1058 та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України 19.12.2003, витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень вищезазначеного Закону, належать відшкодуванню платником страхових внесків у повному обсязі.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 25.11.2015 у справі № 21-3122а15, в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), що виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону № 1058-IV. Водночас строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, не застосовуються.

Правова природа повноважень державного виконавця покладає на нього обов`язки щодо розпорядження майном, обмеження прав власника у випадку, коли боржник має юридичну та фактичну можливість самостійно виконати свій обов`язок, але у зв`язку з дефектом волі тривалий час не виконує обов`язку з погашення витрат на виплату і доставку пенсій перед цільовим Фондом. Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову від 27.02.2015 № 46708585 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення за даними обставинами справи у зв`язку з чим у задоволенні позову належить відмовити повністю, забезпечив погашення у 2017 році заборгованості у сумі 17668,69 грн перед Фондом за рішенням суду у справі №2а-1827/11/1470, що набрало законної сили 20.06.2011 (ЄДРСР 16077420).

Згідно пункту 18 статті106 Закону № 1058 посадові особи суб`єктів солідарної системи та накопичувальної системи пенсійного страхування, винні в порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно Кодексу адміністративного судочинства України (частина 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (частина 2 статті 77) у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який за даними матеріалами справи цей обов`язок виконав.

Враховуючи, що позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255, 272 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 272, 293, частиною 6 статті 287, статтями 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5. пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: приватне акціонерне товариство «Первомайський кар`єр «Граніт» [вул. Євгена Кухарця, 8, м. Черкаси, Черкаська область, 18016, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

відповідач: центральний відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [пр-т Хіміків, 50, м. Черкаси, 18001, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м.Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено і проголошено 23.06.2020.

Суддя Л.В. Трофімова