Справа № 280/989/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
23 червня 2020 року м. Дніпросправа № 280/989/20
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року (суддя Лазаренко М.С.) по справі №280/989/20 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Апеляційного суду Запорізької області, третя особа - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій та бездіяльності протиправними бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача у вигляді відмови, викладеної у відповіді голови Ліквідаційної комісії Апеляційного суду Запорізької області від 03.02.2020 року № 01/26/20 щодо видачі позивачу довідки для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із реальної заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
- зобов`язати відповідача направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновлену довідку про суддівську винагороду для перерахунку позивачу щомісячного довічного утримання судді у відставці виходячи із реального розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, яким базовий розмір окладу судді апеляційного суду встановлений частиною третьою статті 135 Про судоустрій і статус суддів у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, відкликавши довідку №07-48/35 від 01.01.2020 року, в якій неправильно визначені складові розміри суддівської винагороди.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 08.09.2016 Постановою Верховної Ради України за заявою позивача його звільнено у відставку з посади судді Апеляційного суду Запорізької області. На підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01.11.2016, розпорядженням УПФ України в Дніпровському районі м.Запоріжжя № 802738 від 20.03.2017 позивачу зроблений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на
відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та без оподаткування. Для здійснення перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 14.01.2020 за № 5/20 головою Ліквідаційної комісії Апеляційного суду Запорізької області була направлена до ГУ ПФУ в Запорізькій області заява позивача з довідкою про його суддівську винагороду від 09.01.2020 за 07-48/35, обчисленою на підставі Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII (із змінами), де вказано, що посадовий оклад працюючого судді на відповідній посаді становить 34 863 гривні, (що відповідає 15 прожиткових мінімумів, для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2020 з урахуванням коефіцієнту 1,1). За відповіддю голови Ліквідаційної комісії Апеляційного суду Запорізької області від 03.02.2020 № 01/26/20 у довідці про суддівську винагороду позивача від 09.01.2020 за 07-48/35, яка була направлена до ГУ ПФУ в Запорізькій області складові (базові одиниці) становлять: посадовий оклад, виходячи з 15 прожиткових мінімумів, для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2020 з урахуванням коефіцієнту 1,1 та доплата за вислугу років 60 % від посадового окладу. У відповіді голови Ліквідаційної комісії також зазначається, що розрахунок суддівської винагороди позивача здійснювався відповідно до положень статті 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010, оскільки він пішов у відставку 08.09.2016, на підставі п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1402-VIII (із змінами) йому відмовлено у видачі у відставці виходячи із реальної заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, яка становить 50 прожиткових мінімумів, для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2020. Не погоджуючись з відмовою відповідача надати довідку для перерахунку довічного грошового утримання виходячи із реальної заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, позивач звернувся із позовом до суду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції, не заперечуючи право позивача на перерахунок довічного грошового утримання, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, застосувавши правові висновки, які зроблені Верховним Судом в рішенні від 01.11.2018р. у зразковій справі №0640/3835/18, зазначив те, що посада судді, який вийшов у відставку до 30.09.2016, не є відповідною, рівнозначною посаді судді того самого суду, який пройшов кваліфікаційне оцінювання, підтвердив здатність здійснювати судочинство і продовжує працювати у цьому суду.

З цих підстав, встановивши те, що позивач звільнений у відставку до набуття чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402, не проходив кваліфікаційне оцінювання та не працював суддею за «новими правилами», суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у позивача права на перерахунок довічного грошового утримання виходячи із розміру суддівської винагороди судді, яка визначена ст..135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції, застосувавши правові висновки, які сформовані Верховним Судом в рішенні від 01.11.2018р. у зразковій справі №0640/3835/18, не звернув уваги на ті зміни, які відбулися у чинному законодавстві після ухвалення Верховним Судом зазначеного рішення. Позивач зазначає про те, що прийнятим Верховною Радою України Закону України від 16.10.2019 №193-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», яким виключено пункти 22 і 23 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення в Законі України «Про судоустрій і статус суддів», та яким з 1 січня 2020 року усунуто диференціацію суддів за результатами конкурсу та оцінювання, а усі судді, які працюють на відповідних посадах, з 01.01.2020 отримують однакову суддівську винагороду незалежно від проходження ними кваліфікаційного оцінювання. З цих підстав позивач вказує на те, що відповідачем йому було невірно зроблено розрахунок суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання виходячи із розрахунку 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, виходячи із положень статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VІ від 07.07.2010р., оскільки з 01.01.2020р. не існує працюючих суддів, які б отримували суддівську винагороду у розмірі визначеному ст..133 Закону №2453-VІ від 07.07.2010р.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 16.06.2020р. ухвалено рішення у зразковій справі №620/1116/20.

Вказаним судовим рішенням, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області від 25.02.2020 № 03/36-740, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

У вказаній справі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про наявність у позивача, якого звільнено у відставку до набуття чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, права на перерахунок довічного грошового утримання з урахуванням нового розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

У вказаному рішенні Верховного Суду визначено ознаки типових справ:

позивачі мають статус судді у відставці та не проходили (не пройшли) кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання;

відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи) - територіальні органи Пенсійного фонду України - Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18.02.2020 (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020) з врахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Хоча ця справа і не може бути визнана типовою по відношенню до справи №620/1116/20, яка розглянута Верховним Судом як зразкова, з огляду на різні предмети спору та суб`єктивний склад сторін (відповідачі), але визначальним у цій справі є встановлення наявності чи відсутності у позивача права, як судді у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання під час перебування на посаді судді та не працював на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, на перерахунок довічного грошового утримання з урахуванням нового розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Оскільки від встановлення такого права залежить право позивача на отримання довідки для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із реальної заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді.

Ураховуючи викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що правовідносини, які розглянуті Верховним Судом у зразковій справі та правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, є подібними та виникають із застосування одних і тих же норм права.

Водночас, як встановлено судом, станом на сьогоднішній день рішення у зразковій справі №620/1116/20 не набрало законної сили.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що провадження у цій справі слід зупинити до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №620/1116/20.

На підставі викладеного, керуючись статтею 236 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №280/989/20 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Апеляційного суду Запорізької області, третя особа - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №620/1116/20.

Ухвала суду набирає законної сили з дати підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, які визначені ст..329 КАС України.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк