Справа № 200/12604/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року справа № 200/12604/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю представника позивача Верещаги Т.В., представника відповідача Єгорова О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (з використанням для проведення судового засідання системи «EasyCon») апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року (повний текст складено 06 лютого 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/12604/19-а (суддя в 1 інстанції Бабіч С.І.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, відповідно до якого просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21 серпня 2019 року № .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року замінено первинного відповідача в справі - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби на його правонаступника - Офіс великих платників податків Державної податкової служби (далі - відповідач).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем не було пропущено встановлений строк для реєстрації податкових накладних, підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених п. 120-1 ст. 120 ПК України, були відсутні.

Позивач вказував, що 30 квітня 2019 року ним, з використання комп`ютерної програми «М.Е.Dос» були здійснені дії, спрямовані на подання в електронному вигляді 36 податкових накладних, з метою їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були направлені на реєстрацію протягом операційного дня, починаючи з 11-48 по 12-20 годину, в кількості 36 штук.

Однак, з боку Державної фіскальної служби України до закінчення операційного дня, а саме до 20-ї години 30.04.2019 р. , всупереч вимогам законодавства, в день направлення на реєстрацію податкових накладних позивачу не надійшло а ні квитанції про реєстрацію податкових накладних, а ні квитанції про відмову у такій реєстрації.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі № 200/12604/19-а позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 21 серпня 2019 року № ; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» 19 210 гривень 00 копійок судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних за квітень 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 47 697 547,28 грн., з порушенням терміну реєстрації на 15 і менше календарних днів.

Зазначали, що квитанція є єдиним належним доказом своєчасної реєстрації платником податкової накладної (розрахунку коригування).

Вказують, що позовні вимоги щодо правомірності рішення ДФС України щодо зміни дат реєстрації податкових накладних не заявлялись, а ДФС України не є стороною у цій справі.

Позивачем не надано доказів щодо звернення до суду з позовом до ДФС України про зміну дат реєстрації податкових накладних на інші дати - в межах встановлених законом строків реєстрації.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено щодо позивача камеральну перевірку даних Єдиного реєстру податкових накладних з питань порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт № 546/28-10-47-10/34093721 від 17.07.2019 (далі - акт перевірки).

Виходячи з висновків акту перевірки, камеральною перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України и (далі - ПК України), а саме, ТОВ «Метінвест Холдинг» порушено граничні терміни реєстрації податкових накладних на загальну суму ПДВ 47 697 547,28 грн., з порушенням терміну реєстрації на 15 і менше календарних днів.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки та їх обґрунтуванням, позивачем були надіслані до Офісу ВПП ДФС заперечення № 247/04- 2.40/10 от 07.08.19р.

27.08.2019 року позивачем від Офісу ВПП ДФС отримано відповідь на заперечення (вих. № 40342/10/28-10-47-10 від 20.08.2019 р.), в якому контролюючим органом вказано, що висновок, зроблений в акті перевірки є обґрунтованим, підтверджується фактичними обставинами справи та приписами чинного законодавства, тому немає підстав для задоволення заперечень.

Крім цього, 27.08.2019 року позивачем отримано від Офісу ВПП ДФС спірне податкове повідомлення - рішення № від 21 серпня 2019 р. за формою «Н», яким визначено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 47 697 547 грн. 28 коп. та застосовано до позивача штраф в розмірі 10 % у сумі 4 769 754,74 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач подав скаргу № 264/1/04-2.40/10 від 06.09.2019р. до Державної фіскальної служби України (вх. № 2252/6 від 12.09.2019 р.).

Рішенням Державної фіскальної служби України № 4108/6/99-00-08-05-05 від 02.10.2019 р. строк розгляду скарги було продовжено до 10.11.2019 р. (включно).

За результатами розгляду вищевказаної скарги Державною фіскальною службою України було прийнято рішення № 4764/6/99-00-08-05-05 від 08.10.2019 року (отримано позивачем 16.10.2019 р.), відповідно до якого скарга позивача була залишена без розгляду та повернена.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію зведених податкових накладних.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Положеннями пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий цього пункту).

Згідно з абзацом чотирнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, як це передбачено абзацом сімнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі також порядок № 1246).

Цей Порядок визначає механізм внесення до ЄРПН відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї. Так, згідно з положеннями пунктів 2, 8 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість - постачальником (продавцем) (крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця); платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункти 10, 11 Порядку №1246).

Відповідно до пункту 12 зазначеного Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться визначені цим пунктом перевірки, за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 14 Порядку № 1246).

В Порядку не міститься визначення поняття «реєстрація податкової накладної». Натомість, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

У цьому контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.

Відповідно до абзацу тринадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на те, що позивачем вжито всі залежні від нього дії щодо надання (надіслання) податкових накладних для реєстрації в ЄРПН у строк, встановлений статтею 201 ПК України, проте квитанцій про прийняття або неприйняття таких накладних ним не отримано, останні вважаються такими, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому підстави для застосування до позивача штрафних санкцій відсутні.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі № 160/5380/19.

Колегією суддів встановлено, що позивачем було укладено з СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС (правонаступником якого виступає Офіс великих платників податків ДФС) договір про визнання електронних документів № 040220162 від 04.02.2016 р.

Предметом вказаного договору є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих ТОВ «Метінвест Холдинг» в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно із положеннями п. 1 розділу 3 Договору, орган ДПС прийняв на себе зобов`язання забезпечити приймання від позивача податкових документів в електронному вигляді платника податків у терміни, визначені законодавством.

30.04.2019 року було останнім днем строку, встановленого для реєстрації відповідних накладних, що сторонами не заперечується та не підлягає доведенню.

Протягом 30 квітня 2019 року позивачем, з використанням спеціалізованого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «М.Е.Dос» були подані до ДФС України в електронному вигляді 36 податкові накладні (перелік цих податкових накладних вказаний на сторінці 2-3 акту перевірки), з метою їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Дані податкові накладні були направлені на реєстрацію 30.04.2019 р. протягом операційного дня, починаючи з 11-48 по 12-20 годину в кількості 36 штук.

Направлення позивачем на реєстрацію даних 36 податкових накладних саме 30.04.2019 р. підтверджується роздруківкою скріншотів файлів спеціалізованого програмного забезпечення - комп`ютерної програми «М.Е.Dос» та компакт - диском з оригіналами відповідних файлів.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо не визнання роздрукованих скріншотів файлів належними та допустимими доказами на підтвердження факту направлення на реєстрацію податкових накладних, оскільки до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2018 року по справі № 820/6330/16 та від 28 березня 2019 року у справі № 809/1420/17.

Всупереч вимогам ПК України, в день направлення на реєстрацію податкових накладних, до 20-ї години 30.04.2019 р., позивачу не надійшло ані квитанції про реєстрацію податкових накладних, ані квитанції про відмову у такій реєстрації.

Позивач зазначав, що статус направлених на реєстрацію податкових накладних «В дорозі» зберігався до 02 травня 2019 р.

Саме 02 травня 2019 р. позивачем отримано квитанції про реєстрацію 36 вищевказаних податкових накладних.

Отже, всі податкові накладні, направлені на реєстрацію позивачем 30.04.2019 року, вважаються зареєстрованими саме у цей день.

Таким чином, оскільки позивачем не було пропущено встановлений строк для реєстрації податкових накладних, підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених п. 120-1 ст. 120 ПК України, були відсутні.

Крім цього, згідно з підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України податкове законодавство ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішення платника податку, відповідно до якого рішення платника податку є правомірними в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до п 56.21. ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Крім цього, приймаючи до уваги той факт, що відповідачем не оспорюється факт повного відображення податкових зобов`язань за податковими накладними, зареєстрованими з порушенням строку, в податкових деклараціях з ПДВ платника податку, жоден з контрагентів позивача не зазнав і не міг зазнати шкоди через невключення сум ПДВ до податкового кредиту, отже позивачем не завдано шкоди ані бюджету, ані контрагентам, штраф за порушення строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН має суто технічний характер, а накладення штрафу, з урахуванням рішень Європейського суду з прав людини не є пропорційним державним втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що спірне податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі № 200/12604/19-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі № 200/12604/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 24 червня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць