Справа № 819/2341/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2020-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2020 року

м. Київ

справа №819/2341/17

адміністративне провадження №К/9901/65502/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018р. (судді - Кухтей Р.В., Хобор Р.Б., Іщук Л.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Тернопільської філії комунального підприємства "Центр реєстрації права" Корецької районної ради Рівненської області Чушенка Юрія Євгеновича, треті особи - Приватне мале підприємство "Галактика", Тернопільська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У грудні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 04.12.2017р. індексний номер рішення 38492691;

- скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 04.12.2017р. про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на автостоянку № 100, загальною площею 23,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) (нежитлове приміщення в багатоквартирному житловому будинку: АДРЕСА_1 ), вчинений державним реєстратором Чушенко Ю.Є. на підставі рішення № 38492691 від 04.12.2017р.;

- скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 04.12.2017р. про вчинення реєстраційної дії щодо скасування державної реєстрації права власності позивача на автостоянку №100, вчинений державним реєстратором Чушенко Ю.Є. на підставі рішення № 38492691 від 04.12.2017р.

В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що оскаржуване рішення державного реєстратора №38492691 від 04.12.2017р., а також дії щодо вчинення спірних записів на підставі рішення №38492691, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки останні вчинені всупереч вимогам чинного законодавства та порушують гарантовані Конституцією України права ОСОБА_1 , як законного власника нерухомого майна.

Також посилалась на те, що оскаржене рішення прийняте відповідачем без законних на це підстав та без документів, необхідних для проведення державної реєстрації припинення права власності. Крім того, реєстраційна дія проведена за заявою, яка подана неналежною особою, оскільки не стосується прав ПМП "Галактика" на зареєстроване майно - автостоянку.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.04.2018р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Тернопільської філії комунального підприємства "Центр реєстрації права" Корецької районної ради Рівненської області Чушенка Ю.Є. від 04.12.2017 (10:17:20) індексний номер рішення 38492691.

Скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 04.12.2017р. про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на автостоянку №100, загальною площею 23,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) (нежитлове приміщення в багатоквартирному житловому будинку: АДРЕСА_1 ), вчинений державним реєстратором Чушенко Ю.Є. на підставі рішення №38492691 від 04.12.2017р.;

Скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 04.12.2017р. про вчинення реєстраційної дії щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на автостоянку №100, загальною площею 23,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) (нежитлове приміщення в багатоквартирному житловому будинку: АДРЕСА_1 ), вчинений державним реєстратором Чушенко Ю.Є. на підставі рішення №38492691 від 04.12.2017р.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2019р. рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.04.2018р. скасовано та закрито провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З рішенням суду апеляційної інстанції не погодилась позивач, звернулась з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу в суд апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування касаційної скарги особа, яка подає касаційну скаргу посилається на те, що захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають порушені права особи в публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції.

Також посилається на те, що спір у цій справі стосується виключно проведення державної реєстрації права власності, а не підстав набуття такого права, та не є спором про право, а підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства з огляду на те, що виник внаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер.

У відзиві на касаційну скаргу третя особа ПМП «Галактика» просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 24.07.2019р. передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019р. справу №819/2341/17 повернуто відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду, у зв`язку з існуванням усталеної практики Великої Палати Верховного Суду у спорах про оскарження реєстраційних дій, яким передує невирішений спір між його учасниками про речове право на майно, яке було зареєстроване.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.10.2013р. державним реєстратором Тернопільського міського управління юстиції Сагайдак І.В. на підставі рішення №6389514 від 03.10.2013р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності, форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 на об`єкт нерухомого майна: автостоянку №100, загальною площею 23,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 2712469, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на нерухоме майно №10237923 від 03.10.2013р.

10.02.2017р. державним реєстратором Чушенком Ю.Є. на підставі рішення №33801186 від 10.02.2017р. про припинення права власності, до реєстру було внесено запис про припинення права власності ОСОБА_1 на автостоянку №100, загальною площею 23,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) (нежитлове приміщення в багатоквартирному житловому будинку: АДРЕСА_1 ), підставою прийняття такого рішення стала постанова Тернопільського окружного адміністративного суду №819/1114/15-а від 21.05.2015р., рішення Господарського суду Тернопільської області №10/20/5022-713/2012 від 08.02.2013р., рішення Господарського суду Тернопільської області №921/1254/13-г/6 від 30.01.2014р.

04.12.2017р. підписант ПМП «Галактика» ОСОБА_3 . звернувся до державного реєстратора Чушенка Ю.Є. із заявою, у якій зазначив, що при прийнятті рішення №33801186 від 10.02.2017р. державним реєстратором було допущено помилку - внесено запис про припинення права власності ОСОБА_1 на автостоянку №100, загальною площею 23,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, однак відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ОСОБА_3 звертався до державного реєстратора із заявою про внесення запису до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав на вказане майно та з урахуванням наведеного просив виправити помилку та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1

04.12.2017р. державним реєстратором Чушенком Ю.Є. було прийнято рішення №38492691, яким скасовано реєстраційну дію - запис від 10.02.2017р. щодо припинення права власності ОСОБА_1 на автостоянку №100, загальною площею 23,2 кв.м , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на автостоянку № 100, загальною площею 23,2 кв.м , що АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) та скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказану автостоянку.

Не погодившись із вищевказаним рішенням державного реєстратора, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції, виходив з того, що судові рішення, на підставі яких Державним реєстратором було прийняте оспорюване рішення, не підтверджують припинення права власності позивача на автостоянку. Крім того, суд дійшов висновку, що ПМП «Галактика» не є належним заявником спірних реєстраційних дій, що є підставою для відмови в державній реєстрації прав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спір не має ознак публічно-правового, оскільки оскаржуваним реєстраційним діям передує невирішений спір про речове право між позивачем та третьою особою, що свідчить про приватноправовий характер спору.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному.

«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин».

Крім того, приймаючи постанову від 04.09.2018р. у справі №823/2042/16 Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

При цьому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження, а тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, колегія суддів не має підстав не погодитися із запропонованим підходом.

Крім того, висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах, а саме щодо юрисдикції спорів, пов`язаних з оскарженням реєстраційних дій, яким передує невирішений спір між його учасниками про речове право на майно, яке було зареєстроване, неодноразово висловлювався у постановах Великої Палати Верховного Суду у постановах від 14.03.2018р. у справі №396/2550/17, від 28.11.2018р. у справі №815/6468/15, від 12.06.2019р. у справі №826/20714/15 та інших.

Так, у постанові від 12.06.2019р. у справі №826/20714/15, правовідносини у якій є подібними до правовідносин у справі, що розглядається, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки виникнення спірних правовідносин зумовлено незгодою позивача з правомірністю набуття третьою особою у справі права власності на об`єкт нерухомого майна, що стало підставою для оскарження реєстрації права власності на це майно, тобто предметом розгляду в цій справі є законність набуття особою права власності на нерухоме майно, вказане свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Оскільки позовні вимоги заявлено на захист порушеного, на думку позивача, права власності на спірне приміщення, а на підставі оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень у третьої особи виникло речове право, правомірність набуття якого оспорює позивач, Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Виникнення спірних правовідносин у даній справі зумовлено незгодою позивача з рішенням державного реєстратора, яким припинено право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 нерухоме майно та скасовано запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказане майно. При цьому позивач не виступав заявником оскаржуваних реєстраційних дій, такі були вчинені за заявою ПМП «Галактика».

Таким чином, звернувшись до суду з вимогами про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, позивач намагається захистити своє право власності на нерухоме майно від його порушення іншою особою - ПМП «Галактика», що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією права власності на нерухоме майно, а тому цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства, а тому висновок суду апеляційної інстанції відсутність у даного спору ознак публічно-правового у зв`язку з чим справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, є обгрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні рішення суд апеляційної інстанції порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко