Справа № 644/1718/20
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 р. № 644/1718/20

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова, в якому, урахуванням уточнень, просив суд :

- скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Харківській області від 28 грудня 2019 року №569 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону України;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 23.12.2019 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.03.2020 року матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Харківській області, Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року передано для подальшого розгляду судді Рубан В.В.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.12.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про призначення пенсії за віком в порядку статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.12.2019 року № 569 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Дану відмову позивач вважає протиправною, такою, що порушують права позивача на пенсійне забезпечення.

Через канцелярію суду представником відповідача надано відзив на позов, у якому не погодився з позовними вимогами, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що у відповідача відсутні підстави для призначення пенсії позивачу, оскільки з урахуванням наданих документів спеціалістами управління виявлено розбіжності в наданій позивачем трудовій книжці серії НОМЕР_2 в написанні прізвища позивача з даними паспорту а також відсутність підпису власника трудової книжки, також зазначено, що в датах звільнення та в датах прийняття наказів про звільнення внесено виправлення, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.12.2019 року звернувся до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.12.2019 року відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У своєму рішенні відповідач зазначив, що період роботи з 26.02.1982 року (наказ № 30 к від 02.03.1982 року) по 03.06.1982 рік (наказ №128А від 03.06.1982 року) та з 26.06.1982 року (наказ № 58 к від 10.07.1982 року) по 15.11.1984 рік (наказ № 79 к від 14.11.1984 року) неможливо зарахувати до загального страхового стажу, оскільки записи в трудовій книжці НОМЕР_3 внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме в датах звільнення та в датах прийняття наказів про звільнення внесено виправлення.

Належність трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 не може бути підтверджена, оскільки на першій сторінці трудової книжки вказано прізвище ОСОБА_2 та відсутній підпис власника.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку, суд повідомляє наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» № 137-V 14 вересня 2006 року визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" жінки, які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 59 років за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - па підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.12.2019 року відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, відповідачем враховано до страхового стажу ОСОБА_1 23 роки 8 місяців 16 днів.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 1, 2. 27 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

Виходячи з вищевикладеного, суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період її роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу та не зарахування до стажу його роботи періоди з 26.02.1982 по 03.06.1982 та з 26.06.1982 по 15.11.1984 р.р. не врахував всіх обставин, які мають значення для прийняття вказаного рішення, з огляду на що воно є необґрунтованим, отже рішення № 569 від 28.12.2019 р. підлягає скасуванню.

Проте, враховуючи, що відповідачем в даному випадку загальний страховий стаж позивачу, який дає право на призначення пенсії за віком не обраховувався, а суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважає, за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2019 р. про призначення пенсії за віком та при вирішенні питання зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з з 26.02.1982 по 03.06.1982 та з 26.06.1982 по 15.11.1984 р.р.

У відповідності до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м.Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 569 від 28.12.2019 року щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2019 р. про призначення пенсії за віком та при вирішенні питання зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 26.02.1982 по 03.06.1982 та з 26.06.1982 по 15.11.1984.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.