Справа № 520/11618/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 червня 2020 р. № 520/11618/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зоркіної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання - Пройдак С.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Амельченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (майдан Театральний, буд. 1,м. Харків, 61057, ) про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 18.12.2019 просить суд: зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях здійснити перерахунок та виплату заробітної плати у вигляді своєчасно не донарахованих та не виплачених коштів за щорічні (основні та додаткові) оплачувані відпустки з квітня 2006 року по грудень 2015 року та тривалі службові відрядження за межі Харківської області за цей період, а також своєчасно не донарахованої та не виплаченої матеріальної допомоги у розмірі середнього заробітку за вказаний період та за 55 днів невикористаної відпустки за попередні періоди по 08 вересня 2016 року, з урахуванням не донарахованих коштів середньої заробітної плати за 55 днів невикористаної відпустки внаслідок порушення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, та несвоєчасно виплаченої заробітної плати 31.05.2019 року у сумі 26075.16 грн. і несвоєчасно виплаченої заробітної плати 10.10.2019 року у сумі 28271.11 грн.

Ухвалою суду від 06.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі з повідомленням сторін.

Протокольною ухвалою суду від 10.03.2020 закрито підготовче провадження у справі.

27.03.2020 на підставі розпорядження керівника апарату суду № 03-05/23 від 27.03.2020 року та відповідно до ст.31та п.15.4 Перехідних положень КАС України здійснено повторний автоматизований розподіл даної адміністративної справи, головуючим суддею по справі №520/650/2020 призначено суддю Зоркіну Ю.В.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити пославшись на те, що при обрахунку суми компенсації за невикористані 55 днів відпустки за минулі періоди відповідачем в порушення вимог п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 за № 100 не враховано виплати за останні 12 календарні місяці роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки, а безпідставно обраховано середню заробітну плату з розрахунку за 4 місяці; неврахування у розмірі сум своєчасно невиплаченої заробітної плати виплат проведених на виконання рішень суду від 16.01.2019 у справі 820/3284/18 та від 13.08.2019 № 520/5991/19.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив залишити позовні вимоги без задоволення з тих підстав, що відповідач у спірних правовідносинах діяв у відповідності до вимог чинного законодавства з урахування усіх обставин у справі, у межах наданих йому повноважень.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, враховуючи положення ст.78 КАС України, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем як державний службовець з 16.08.2004.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України №120 від 08.09.2016 позивача звільнено з посади державної служби на підставі п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу". Правомірність вказаного наказу була предметом дослідження при розгляді адміністративної справи №820/5040/16.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду України від 28.02.2017 р. по справі №820/5040/16, яка залишена без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 по справі №820/5040/16, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Регіонального відділення фонду державного майна України по Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу від 08.09.2016 №120, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Постановою Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 05.12.2018 касаційну скаргу позивача залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позову. В решті - постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року залишено без змін.

Також судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019 р., у адміністративній справі №820/3284/18 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про стягнення не донарахованої заробітної плати, премії, сум індексації заробітної плати позов задоволено частково. Зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області донарахувати та виплатити премію ОСОБА_1 з урахуванням посадового окладу, надбавки (доплати) за ранг та надбавки (доплати) за вислугу років за квітень, травень, червень та липень 2009 року. Зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області донарахувати та виплатити премію ОСОБА_1 за період з 2006-2016 роки, з урахуванням надбавки (доплати) персональної, згідно ч. 1 ст. 98 КЗпП України та вимог Положень про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, які затверджені наказами голови Фонду державного майна України від 22.02.2001 №227, від 06.06.2006 №885, Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень та представництв Фонду державного майна України, яке затверджено наказом голови Фонду державного майна України від 19.07.2012 №3144. Зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області донарахувати та виплатити індексацію заробітної плати ОСОБА_1 за період з жовтня 2014 року по листопад 2015 року, включно, згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України "Про оплату праці". В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 31.05.2019 №36-3547 позивачу повідомлено про перерахування на персональну картку позивача в АТ КБ «Приватбанк» 31.05.2019 належних коштів відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 р. у справі №820/3284/18.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі №520/814/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на його користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за 874 дні 185628,86 грн. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 р. скасовано рішення суду першої інстанції та стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 14150.79 грн.

Згідно листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 10.07.2019 р. №38-4289, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 р. у справі №520/814/19 позивачу 10.07.2019 нараховані та перераховані належні кошти в сумі 14150.79 грн.

Вказані обставини встановлені рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі 520/5991/19 та в силу положень ст.78 КАС України судом не доказуються.

21.03.2018 ГУ Держпраці у Харківській області проведено інспекційне відвідування Регіонального відділення Фонду Держмайна України по Харківській області за результатами якого складено акт ХК0060/286/АВ, яким встановлено порушення відносно позивача ст.98 КЗпП України, ч.1 ст.13 Закону України «Про оплату праці» в частині розрахунку преміювання у період з 2006 по 2016 рік; ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України «Про оплату праці» в частині не проведення індексації заробітної плати при наявності підстав за період з жовтня 2014 по жовтень 2016 року; пп.4,5 постанови КМУ № 1078 в частині не відповідності розрахунку індексації заробітної плати встановленому порядку за період з жовтня 2014 по жовтень 2016.

По суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Долученими до матеріалів справи документами, в тому числі наказами про відрядження (а.с.95-99, т.1) підтверджено, що позивач відряджався з метою виконання покладених на нього службових обов`язків за межі Харківської області

На час перебування позивача у відрядженнях питання оплати праці особам, які перебували у відрядженні, визначався ст.121 КЗпП України відповідно до якої працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.

Порядок обчислення середньої зарплати затверджено постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Порядок № 100) , яким визначено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки; службових відряджень; інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Для розрахунку оплати за дні відрядження слід порівняти денну зарплату (визначену шляхом ділення зарплати, нарахованої в місяці відрядження за відпрацьовані робочі дні) та середньоденну зарплату, обчислену відповідно до Порядку № 100 та відповідно оплачують дні відрядження залежно від того, який показник вище: якщо більша середня зарплата, то її зберігають за дні відрядження, а якщо вища денна зарплата, то дні відрядження оплачують як звичайні робочі дні.

До заробітку для визначення денної зарплати включаються нараховані працівникові елементи заробітної плати за відпрацьовані ним дні в місяці відрядження .

Таким чином, під час визначення денного заробітку позивача включаються складові заробітної плати, які він отримував згідно з умовами трудового (колективного) договору в місяці, у якому він перебував у відрядженні, а саме оклад, доплати, надбавки, індексація; премії, які мають постійний характер (щомісячні, квартальні тощо) (п. 3 Порядку № 100).

Під час обчислення середньої зарплати відповідно до Порядку № 100, слід врахувати, що розрахунок середньої зарплати проводять виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують місяцю відрядження. При її обчисленні слід зважати на те, що до розрахункового періоду не враховуються: періоди, протягом яких працівник не працював через поважні причини й за ним не зберігався заробіток, зберігався заробіток частково чи повністю (абз. 6 п. 2 Порядку № 100); до заробітку не включаються виплати за час, протягом якого зберігався середній заробіток (щорічні основні та додаткові відпустки, відрядження, підвищення кваліфікації, виконання державних і громадських обов`язків, оплата тимчасової непрацездатності тощо), що випливає з абз. 2 п. 4 Порядку № 100; у розрахунку середньої зарплати не беруть участь: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); одноразові премії й деякі інші види премій, перелічені в пп. «г» п. 4 Порядку № 100; виплати, пов`язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню та бездоганну трудову діяльність.

Згідно із загальним правилом, премії включаються до заробітку того місяця, на який вони припадають відповідно до розрахункової відомості (абз. 1 п. 3 Порядку № 100).

Відповідно до постанови КМУ від 09.03.06 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі Постанова № 268) право на виплату в межах затверджених обсягів фонду оплати праці допомоги на оздоровлення під час надання щорічної відпустки згідно з пп. 3 п. 2 Постанови № 268 надано керівникові держоргану. Визначено, що максимальний розмір такої допомоги, як і матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань - середньомісячний заробіток працівника. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (п.8 Порядку № 100)

Порядок обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. ( абзац перший п. 2 Порядку № 100)

Пунктом 3 Порядку № 100 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 у справі 820/3284/19 відповідачем донараховано та виплачена позивачу премію за період з 2006-2016 роки, з урахуванням надбавки (доплати) персональної, згідно ч. 1 ст. 98 КЗпП України та вимог Положень про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, які затверджені наказами голови Фонду державного майна України від 22.02.2001 №227, від 06.06.2006 №885, Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень та представництв Фонду державного майна України, яке затверджено наказом голови Фонду державного майна України від 19.07.2012 №3144; індексацію заробітної плати за період з жовтня 2014 року по листопад 2015 року, включно, згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України "Про оплату праці", які з у рахуванням положень п.3 Порядку № 100 мають бути враховані при визначенні середньої заробітної плати для визначення розміру відпускних, матеріальної допомоги та відрядних, оскільки повинні були бути виплачені позивачу у відповідні періоди, проте виплачені не були, що відповідно призвело до зменшення розміру сум виплат, на які позивач має право.

Щодо вимоги врахувати при обчисленні середнього заробітку сум компенсацій, виплачених на виконання рішення суд від 13.08.2019 у справі № 520/5991/19 у розмірі 28271.11 грн., то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вказані суми є компенсаційними мають разовий характер та з урахуванням п.4 Порядку № 100, не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що стаття 27 Закону України "Про оплату праці" передбачає, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вже зазначалося вище Порядок обчислення заробітної плати затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 .

Суд зауважує, що з 01.05.2016 р. відповідно до постанови КМУ від 06.04.2016 № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 » підвищено посадові оклади державних службовців з одночасною зміною структури їх заробітної плати

Відповідно до абзацу восьмого п. 2 Порядку № 100 у разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.

Отже, обчислення середньої заробітної плати держслужбовцям для оплати днів щорічної відпустки має провадитися виходячи з виплат, передбачених згідно з новими умовами оплати праці.

Оскільки з 01.05.2016 р. держслужбовцям підвищено посадові оклади з одночасною зміною структури заробітної плати, то розрахунковим періодом для оплати часу щорічної відпустки буде період починаючи з травня 2016 р.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що компенсація за невикористані дні додаткової та основної щорічної відпустки термін яких припадає на період після 01.05.2016 має бути обчислена з урахуванням положень абз.8 п.2 Порядку № 100.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, надаючи оцінку кожному окремому доводу учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до висновку Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення від 18 липня 2006 року), - кожен доречний і важливий аргумент особи має бути проаналізований і суд має надати відповідь на кожен з таких аргументів заявника.

Водночас, у пункті 23 цього рішення, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заробітної плати у вигляді своєчасно не донарахованих та не виплачених коштів за щорічні (основні та додаткові) оплачувані відпустки, службові відрядження, матеріальної допомоги у розмірі середнього заробітку з квітня 2006 року по грудень 2015 року та за 55 днів невикористаної відпустки за попередні періоди по 08 вересня 2016 року, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Строки, визначені у рішенні суду обчислюються з у рахуванням п.3 Прикінцевих положень КАС України.

У повному обсязі рішення виготовлено 22.06.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.