Справа № 540/2455/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2455/19

Суддя першої інстанції: Хом`якова В.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Херсон

Повний текст судового рішення складений 24.01.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) «Строй Мир» звернулося до суду з позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (нині Чорноморська митниця Держмитслужби) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2019/000099/2 від 12.11.2019р.

В обґрунтування позову зазначено, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митним органом не вказано, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24.01.2020р. позов задоволено з підстав того, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваним рішенням резервним метод визначення митної вартості товару.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.01.2018р. між ТОВ «Строй Мир» (покупець) та FOSHAN SHUNDE CLIPLEY ELECTRICAL INDUSTRI AL CO., LTD (продавець) укладений контракт №CH-UA-10/01/18, згідно умов якого продавець зобов`язується продати, а покупець сплатити та прийняти товар світильники, в номенклатурі, кількості та цінах, згідно супровідних документів.

Відповідно до п.3.1. вищезазначеного контракту поставка товару здійснюється на умовах СІF ODESSA / CHORNOMORSK / YUZHNIY згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс» (Публікація Міжнародної торгівельної палати в редакції 2010р.).

Відповідно до специфікації №15 від 20.09.2019р. загальна вартість товару складає 34202,71 долари США. /т.1 а.с.76/

12.11.2019р. ТОВ «Строй Мир» подало до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі митну декларацію №UA508030/2019/007987 для здійснення митного оформлення товару. Товар ввезено на умовах поставки СIF Чорноморськ на виконання умов контракту від 10.01.2018р. № CH-UA-10/01/18. Митна вартість товару заявлена позивачем самостійно за ціною контракту (перший метод) в сумі 34202,71 долари США. /а.с.65-67/

Для підтвердження митної вартості товару позивачем були надані документи, передбачені ст.53 Митного кодексу України: пакувальний лист; рахунок-фактуру; коносамент; автотранспортну накладну, декларацію про походження товару; зовнішньоекономічний договір (контракт); доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту). /а.с.24-34/

12.11.2019р. електронним повідомленням митного органу, на виконання ч.5 ст.54 МК України та у відповідності до ч.3 ст.53 Митного кодексу України для підтвердження заявленої митної вартості запропоновано ТОВ «Строй Мир» надати документи: 1) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 5) додатки до зовнішньоекономічного договору (контракт) у разі їх наявності; 6) каталоги, спеціфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; 7)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. /а.с.38/

На вищезазначене повідомлення митного органу, позивачем додаткового надано: прайс-лист та бізнес-пропозицію. /а.с.35-37/

За результатами розгляду поданих підприємством документів відповідачем того ж дня прийнято рішення №UA508000/2019/000099/2 про коригування митної вартості товарів, в якому митна вартість визначена за резервним методом. /а.с.67/

Відповідно до картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508030/2019/00199 за результатами перевірки митної декларації та відповідних документів, відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2019/000099/2 від 12.11.2019р. /а.с.68/

Не погоджуючись з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Так, за визначенням, наведеним в п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (надалі МК України), митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.318 названого Кодексу, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені в ст.57 МК України.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Стаття 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина друга вищезазначеної статті містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Так, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів №UA508000/2019/000099/2 від 12.11.2019р.

В даному випадку, з вищевказаного рішення вбачається, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено. За результатами проведеної консультації, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за резервним методом, відповідно до ст.64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 26.09.2019р. № UА807180/2019/004619, а саме: 4,62 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 28549,53 * 4,62 = 131898,83 дол. США), товару №2 МД від 08.10.2019р. № UА500010/2019/028321, а саме: 3,01 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 11,15 * 3,01 = 33,56 дол. США), товару №3 МД від 20.09.2019р. № UА807170/2019/050338, а саме: 3 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 31,09 * 3 = 93,27 дол. США).

При цьому, за наслідком проведення митних процедур, митним органом встановлено відсутність усіх належних документів для здійснення митного оформлення товару товариства, а саме: 1) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваним рішенням резервним метод визначення митної вартості товару.

Так, з оскаржуваного рішення митного органу про коригування митної вартості товару вбачається, що товариством документально не підтверджено факт включення витрат на страхування товару до його вартості.

При цьому, за офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс 2010, термін CIF (Вартість, страхування та фрахт) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

Отже, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміну CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про те, що додаткові витрати на страхування та транспортування товару до порту, згідно з вимогами ч.10 ст.58 МК України, товариством не понесено, внаслідок чого є безпідставними вимоги митного органу про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність банківських реквізитів та посилання на контракт у рахунку-фактурі від 20.09.2019 №S019-08-13р. жодним чином не впливає на складові митної вартості та не може бути підставою для коригування вартості товару.

В свою чергу, щодо ненадання позивачем платіжних документів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, обов`язок подання відповідних платіжних документів при здійсненні митного оформлення прямо передбачений приписами ч.2 ст.53 МК України.

При цьому, при здійсненні митного оформлення товару товариства, уповноваженою особою останнього не надано банківських платіжних документів, що стосуються оплати ввезеного товару.

Крім того, банківських платіжних документів, також, не надано позивачем під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Разом з тим, документи оплати ввезеного, придбаного товару є основним та необхідним доказом підтвердження вартості задекларованого товару.

Між тим, колегія суддів зазначає, що у випадку неповного переліку документів для митного оформлення або наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.

Тобто, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що відсутність відповідних документів безумовно надала право митному органу витребувати останні у товариства, так як необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларантом правильно визначено митну вартість товару.

Внаслідок чого, товариству надано строк в 10 календарних днів для надання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

З іншого боку, з метою забезпечення повноти оподаткування митним органом проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим.

Тому, враховуючи, що заявлений декларантом рівень митної вартості менший рівня на товари, митне оформлення яких здійснено та інформація про які наявна у митниці, а також враховуючи, що декларантом не надано достатнього пакету документів для підтвердження заявленої митної вартості (в тому числі, не надано додаткових документів на запит митного органу), відповідачем прийнято обґрунтоване рішення про коригування заявленої митної вартості товару, яким скориговано митну вартість товару на підставі наявних відомостей та відповідну картку відмови у здійсненні митного оформлення товару.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби задовольнити, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.