Справа № 200/954/20-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 р. Справа№200/954/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі: Дідевичі І.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Захарова О.С.

представника відповідачів Зубар М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , 17.01.2020 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Служби безпеки України, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2007 року проходив військову службу за контрактом на посадах офіцерського складу в Службі Безпеки України. Наказом від 06.12.2019 року № 1696-ОС його було звільнено із займаної посади за підпунктом "ж" пункту 2 частини 5 статті 26 закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок та військову службу" у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту. Підставою для прийняття спірного наказу стало те, що позивач був відсутній на службі 14.11.2019 року, 15.11.2019 року та 18.11.2019 року без поважних причин, що було визначено керівництвом як прогул, оголошено сурову догану та в подальшому звільнено.

Позивач зазначає, що був відсутній на роботі через поганий стан здоров`я та перебування на лікуванні у медичному закладі, про тимчасову відсутність попереджував своїх керівників засобами телефонного зв`язку, а підстави звільнення не можуть вказувати на провину, оскільки не відображають обставин систематичності.

На підставі вказаного позивач просив:

поновити строк на оскарження накладення дисциплінарного стягнення на капітана ОСОБА_1 в листопаді 2019 року;

визнати протиправним та скасувати накладене на капітана ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення в листопаді 2019 року;

визнати протиправним та скасувати наказ першого заступника Голови Служби безпеки України від 06.12.2019 року № 1696-ОС в частині звільнення з військової служби у запас Збройних Сил України капітана ОСОБА_1 , оперуповноваженого 1 сектору Костянтинівського міжрайонного відділу 2 управління (з дислокацією у місті Маріуполі Донецької області) Головного Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганських областях у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях в частині виключення із списків особового складу Служби безпеки України з 28 грудня 2019 року капітана ОСОБА_1 , оперуповноваженого 1 сектору Костянтинівського міжрайонного відділу 2 управління (з дислокацією у місті Маріуполі Донецької області) Головного Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганських областях;

поновити капітана ОСОБА_1 , на посаді оперуповноваженого 1 сектору Костянтинівського міжрайонного відділу 2 управління (з дислокацією у місті Маріуполі Донецької області) Головного Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганських областях;

стягнути з відповідача, на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 29.12.2019 року по дату прийняття рішення судом;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині про поновлення капітана ОСОБА_1 , на посаді оперуповноваженого 1 сектору Костянтинівського міжрайонного відділу 2 управління (з дислокацією у місті Маріуполі Донецької області) Головного Управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганських областях;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати капітану ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено засідання по справі.

Ухвалою суду від 18.02.2020 року у задоволені клопотання представника відповідачів про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке надійшло до суду 17.02.2020 року відмовлено.

21.02.2020 року відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказано, що начальник Костянтинівського МРВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях доповів рапортами від 14.11.2019, 15.11.2019 та 18.11.2019 (містяться у додатку) першому заступнику начальника Головного управління - начальнику 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях полковнику про факти відсутності позивача на службі відповідно 14.11.2019, 15.11.2019 та 18.11.2019. 20.11.2019 року позивачем з приводу зазначеного було надано рапорт-пояснення певного змісту. Проте обставини, вказані у даному рапорті були визнані не поважними, враховано, що позивач не попереджував керівництво про відсутність на службі 14.11.2019, 15.11.2019 та 18.11.2019. Відтак представник відповідачів наголошує, що відсутність позивача на службі 14.11.2019, 15.11.2019 та 18.11.2019 порушує встановлений пунктом 3 Наказу № 22 внутрішній службовий розпорядок, а також вимоги статті 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині виконання своїх обов`язків.

Отже, оскільки вину ОСОБА_1 було повністю доведено, то керуючись статтею 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України полковник ОСОБА_2 наклав на нього дисциплінарне стягнення. При цьому, під час його накладення та обрання виду були враховані характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З приводу відсутності ознак системності в діях позивача, відповідач вказує на наявність 4 стягнень у вигляді доган, прийнятих відносно позивача.

На підставі зазначеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 04.03.2020 року витребувано у Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях докази по справі. Розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10.03.2020 року у задоволені клопотання представника відповідачів від 05.03.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке надійшло до суду 05.03.2020 року відмовлено.

11.03.2020 року відповідач надав заперечення на відповідь, згідно змісту яких наголошував на тому, що рішення про встановлення факту відсутності позивача на службі було прийнято на підставі відповідних рапортів. Відповідач наголошує, що пояснення ОСОБА_1 , викладені в рамках даної адміністративної справи та ті, що були надані в межах рапорту-пояснення містять певні розбіжності.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року витребувано у Приватного акціонерного товариства ВФ Україна (, 01601, м. Київ, в. Лейпцизька, б. 15) інформації про точний час та тривалість дзвінків, повідомлень та інших з`єднань 14, 15 та 18 листопада 2019 року в час із 9.00 до 18.00 за номером ; базові станції та їх адреси, у зоні дії яких перебував абонент телефонного номеру НОМЕР_1 під час телефонних з`єднань 14, 15 та 18 листопада 2019 року з 09.00 до 18.00; номери телефонів (ідентифікаційні дані обладнання) абонентів, з якими відбувались телефонні з`єднання абонента телефонного номера НОМЕР_1 14, 15 та 18 листопада 2019 року з 09.00 по 18.00. Витребувані документи ухвалено надати до 30.03.2020 року. Відкладено розгляд справи.

Ухвалою суду від 31.03.2020 року повернуто Приватному акціонерному товариству ВФ Україна (, 01601, м. Київ, в. Лейпцизька, б. 15) інформацію про деталізацію дзвінків за певний період на flesh-носії та у роздрукованому вигляді для належного засвідчення (шляхом підпису доказів електронним цифровим підписом або підписом роздрукованої інформації уповноваженою особою із зазначенням дати такого засвідчення). Зобов`язано Приватне акціонерне товариство ВФ Україна (, 01601, м. Київ, в. Лейпцизька, б. 15) надати засвідчену належним чином інформацію про точний час та тривалість дзвінків, повідомлень та інших з`єднань 14, 15 та 18 листопада 2019 року в час із 9.00 до 18.00 за номером ; базові станції та їх адреси, у зоні дії яких перебував абонент телефонного номеру НОМЕР_1 під час телефонних з`єднань 14, 15 та 18 листопада 2019 року з 09.00 до 18.00; номери телефонів (ідентифікаційні дані обладнання) абонентів, з якими відбувались телефонні з`єднання абонента телефонного номера НОМЕР_1 14, 15 та 18 листопада 2019 року з 09.00 по 18.00. Витребувані документи ухвалено надати до 14.04.2020 року. Відкладено розгляд справи до 15.04.2020 року.

Ухвалою суду від 08.04.2020 року у задоволені клопотання представника відповідачів від 03.04.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою суду від 29.04.2020 року витребувано у Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях засвідчену належним чином копію особової справи ОСОБА_1 , копію трудової книжки. Відкладено розгляд справи. Продовжено строк підготовчого засідання по справі № 200/954/20-а на 30 днів.

04.05.2020 року відповідач надав пояснення, згідно змісту яких звернув увагу суду на те, що позиція ОСОБА_1 з приводу знаходження у стоматологічних клініках 14.15 та 18.11.2019 року не збігається з отриманою інформацією від ПАТ ВФ Україна, а саме: мобільний телефон позивача не знаходився в секторах дії базових станції Оператора, які найбільш наближені до стоматологічних клінік. Крім цього, відповідно роздруківки телефонних дзвінків позивача за спірний період, останній не здійснював телефонні дзвінки на номери своїх керівників.

Ухвалою суду від 08.05.2020 року у задоволені клопотання представника відповідачів від 04.05.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою суду від 14.05.2020 року витребувано у Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях особову справу ОСОБА_1 . Відкладено розгляд справи.

Ухвалою суду від 25.05.2020 року у задоволені клопотання представника відповідачів від 21.05.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

27.05.2020 року відповідачем було надано додаткові пояснення, згідно змісту яких останній зазначив про невідповідність довідок, що були надані на підтвердження звернення позивача за медичною допомогою, просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року закінчено підготовче провадження та призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до судового розгляду.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , проходив військову службу за контрактом в Управлінні СБУ у Луганській та Донецькій області в період з 11.05.2017 (а.с. 93, т. 1).

Згідно з Витягом з Наказу № 22 від 12.01.2017 Про службовий (робочий) час у Службі безпеки України та внутрішній службовий (трудовий) розпорядок, пунктом 3 для співробітників - військовослужбовців встановлено такий розподіл службового (робочого) часу особовою складу СБУ: початок робочого дня о 09.00, перерва на обід - з 13.00 години до 14.00 години, закінчення робочого дня о 18.00 годині.

Згідно матеріалів особової справи на позивача було накладено дисциплінарні стягнення:

догана від 13.12.2018 - за порушення вимог відомчих нормативно-правових актів, що регламентують порядок проведення оперативно-розшукової та контррозвідувальної діяльності; рапорт містить підпис позивача про ознайомлення від 14.12.2018 року.

сувора догана від 03.01.2019 - за невиконання планових заходів та відсутність конкретних результатів у роботі; рапорт містить підпис позивача про ознайомлення від 11.01.2019.

догана від 30.08.2019 року за відсутність на службі (роботі) або самовільне залишення місця служби (роботи) без поважних причин; рапорт містить підпис позивача про ознайомлення від 30.08.2019 року;

Начальник Костянтинівського МРВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковник доповів рапортами від 14.11.2019, 15.11.2019 та 18.11.2019 першому заступнику начальника Головного управління - начальнику 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про факти відсутності позивача на службі відповідно 14.11.2019, 15.11.2019 та 18.11.2019 (а.с. 86-88, т. 1).

Відповідно рапорту від 20.11.2019 року (який було надано в якості пояснення з вприводу відсутності на службі), ОСОБА_1 перебував на службі 14.11.2019 року у період з 9.40 до 13.00; в 13.00 виїхав на обід; близько 15.00 прибув до МРВ залишався там до 17.30. Відсутність на службі 15.11.2019 року у проміжок часу з 10.00 до 15.00 позивач пояснив виїздом до ЦРВ м. Костянтинівка. Відсутність на службі 18.11.2019 року у проміжок часу з 11.00 до 16.00 позивач пояснив тим, що відвідував лікаря-стоматолога комерційної стоматологічної лікарні Доктор Смайл.

Згідно змісту Рапорту від 20.11.2019 першого заступника начальника Головного управління начальник 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях полковника, накладено на позивача дисциплінарне стягнення за його відсутність на службі без поважних причин 14, 15 та 18 листопада 2019 року. На даному рапорті міститься підпис позивача про ознайомлення з ним 20.11.2019 (а.с. 85, т. 1).

20.11.2019 року позивач відмовився ознайомлюватися з поданням про своє звільнення, про що свідчить відповідна довідка (а.с. 89, т. 1).

Рапортом від 26.11.2019 року позивач звернувся до Начальника ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях в якому просив провести ретельну службову перевірку за фактом оголошення сурової догани тощо (а.с.14-15, т. 1).

Наказом першого заступника Голови Служби Безпеки України від 06.12.2019 №1696-ОС позивач звільнений з військової служби за підпунктом б пункту 61 Положення №1262, підпунктом ж пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ у запас Збройних Сил України (а.с. 55, т. 1).

Згідно копій довідок від 14.11.2019 року, 15.11.2019 року, 18.11.2019 року, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні 14.11.2019 року, 15.11.2019 року, 18.11.2019 року. Довідки засвідчені круглою печаткою лікаря. Інших печаток або штампів довідки не містять (а.с. 49-51, т. 1)

Згідно медичної картки стоматологічного хворого, 14.11.2019,15.11.2019 та 18.11.2019 ОСОБА_1 мав скарги. Картка засвідчена печаткою лікаря.

Згідно Листа Головного управління СБУ в Донецькій та Луганській областях від 21.12.2019 року № 78/6/3562, сурова догана, прийнята відносно позивача відповідає вимогам Дисциплінарного статуту ЗСУ (а.с. 90, т. 1).

ПАТ ВФ Україна було надано деталізацію дзвінків з мобільного номеру позивача за 14.11.2019, 15.11.2019 та 18.11.2019 з 09.00 по 18.00.

З приводу дотримання строку звернення за захистом своїх прав, суд зазначає наступне.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вже було вказано вище, 20.11.2019 року на позивача, рапортом, відповідно до Дисциплінарного Статуту ЗСУ за відсутність на службі без поважних причин 14, 15 та 18 листопада 2019 року було накладено дисциплінарне стягнення сурову догану; рапорт містить підпис позивача про ознайомлення.

Як не заперечується сторонами по справі, прийняттю вказаного рапорту передувало надання позивачем письмових пояснень, згідно змісту яких він був відсутній на службі 14, 15 та 18 листопада 2019 року у певні проміжки часу; в тому числі щодо відсутності на службі з 11.00 до 16.00 18 листопада 2019 року позивач зазначив, що може надати відповідну довідку.

Проте рапорт від 20.11.2019 року не містить визначення часових меж відсутності позивача на службі у вказані дати, з огляду на ненадання будь-яких доказів, які стосуються відсутності, з боку ОСОБА_1 .

Враховуючи недостатній інформаційний зміст рапорту від 20.11.2019 року, різну позицію сторін з приводу поважності причин відсутності позивача на службі у певні проміжки часу, суд зауважує, що ОСОБА_1 не був обізнаний щодо конкретних обставин, які слугували підставою для прийняття сурової догани - часу, що визначений як прогул, адже спірні проміжки часу охоплюють і перерву. Крім цього позивач у рапорті-поясненні від 20.11.2019 зазначив щодо можливості надання довідки лікаря, яка роботодавцем своєчасно отримана не була. Повну інформацію про інкриміновані порушення дисципліни позивач отримав з наказу про звільнення від 06.12.2019 року. Відтак строк звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування накладеного дисциплінарного стягнення в листопаді 2019 року не порушено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Загальні засади проходження військової служби в Україні визначає Закон України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 19 закону України №2229-ХІІ, кадри Служби безпеки України складають: співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби.

Статтею 20 Закону №2229-ХІІ встановлено, що умови і порядок виконання своїх обов`язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством.

Підпунктом "ж" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим законом України від 24.03.1999 №551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" (далі по тексту - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (статті 2 Дисциплінарного статуту).

Згідно з статтею 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

За змістом статей 45, 68 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем, своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення, зокрема, стосовно молодших та старших офіцерів у вигляді: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Щодо позовних вимог про скасування сурової догани від 20.11.2019 року, суд зауважує, що позивач не спростовує відсутність на службі 14.11.2019 року, 15.11.2019 року та 18.11.2019 року у відповідний час. Проте як вбачається з досліджених доказів, відсутність ОСОБА_1 на службі 14.11.2019 року в проміжок часу 09.40 до 13.00 та з 15.00 до 17.30, 15.11.2019 року в проміжок часу з 10.00 до 15.00 та 18.11.2019 року з 09.00 до 11.00 та з 16.00 до 18.00 порушує вимоги пункту 3 Наказу Центрального управління СБ України № 22 від 12.01.2017 року Про службовий (робочий час) у Службі Безпеки України та внутрішній службовий (трудовий) розпорядок.

З приводу позиції ОСОБА_1 про не доведення до відома Наказу Центрального управління СБ України № 22 від 12.01.2017 року Про службовий (робочий час) у Службі Безпеки України та внутрішній службовий (трудовий) розпорядок, суд зауважує, що дотримання загальних правил трудового розпорядку є одним з первинних обов`язків кожного працівника, а тому, враховуючи що позивач перебував на службі з 2017 та дотримувався положень вказаного Наказу, зазначена позиція ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Відповідно ст. 257 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, висновок про часткове або повне звільнення військовослужбовців строкової військової служби рід занять, робіт, несення служби у наряді, а офіцерів та військовослужбовців військової служби за контрактом, - від виконання службових обов`язків дається лікарем, а у військових частинах, де лікар за штатом не передбачений, - фельдшером не більше ніж на шість діб. У разі потреби термін звільнення може бути продовжено. Рекомендації лікаря (фельдшера) про часткове або повне звільнення від виконання обов`язків підлягають виконанню посадовими особами. По закінченні терміну звільнення за висновком лікаря військовослужбовці мають бути направлені у разі потреби на повторний медичний огляд. Про звільнення від виконання службових обов`язків офіцерів і військовослужбовців військової служби за контрактом на підставі довідки лікаря (фельдшера) і про вихід їх на службу після хвороби оголошується в наказі по військовій частині.

Як передбачено п. 7 розділу IV Інструкції про організацію медичного забезпечення у Службі безпеки України, затвердженої наказом Центрального Управління СБ України від 21.12.2017 № 740, у разі отримання екстреної (невідкладної) та інших видів медичної допомоги з тимчасовою втратою працездатності у закладі охорони здоров`я, що не належить до системи СБУ, військовослужбовець СБУ зобов`язаний невідкладно доповісти про це безпосередньому начальнику, який в установленому порядку інформує про такий факт керівництво органу, підрозділу, закладу СБУ для надання інформації до відповідного закладу охорони здоров`я СБУ з метою організації проведення медико-санітарного супроводу.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян № 455 від 13.11.2001, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Пунктом 2. 19 Інструкції № 455 передбачено, що особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з

обов`язковим зазначенням часу проведеної консультації.

Згідно вимог Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 N 532/274/136-ос/1406/, листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Записи в ЛН здійснюються розбірливим почерком, без помарок, синім, фіолетовим або чорним чорнилом.

Керуючись наведеним суд зазначає, що довідки, які були надані позивачем на підтвердження непрацездатності, не відповідають вимогам 2. 19 Інструкції № 455 , так як не містять часу звернення за допомогою, та положенням Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності від 03.11.2004 N 532/274/136-ос/1406/ з огляду на те, що взагалі не відповідають вимогам цієї інструкції, встановленим для ЛН. Відповідно суд не може вважати зазначені довідки належними доказами, що свідчать про поважність відсутності ОСОБА_1 на службі.

Також суд зауважує, що позиція ОСОБА_1 з приводу повідомлення безпосередніх керівників про тимчасову відсутність спростовується даними деталізації дзвінків з мобільного номеру позивача за 14.11.2019, 15.11.2019 та 18.11.2019 з 09.00 по 18.00.

Аргументи позивача про порушення процедури притягнення до відповідальності не мають правового підґрумнтя через нижчевикладене.

Відповідно ст. 97 Дисциплінарного статуту, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Як зазначено у п. 7 Дисциплінарного статуту, застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

Згідно п. 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. У кожному випадку вчинення корупційного правопорушення або невиконання військовими посадовими особами вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

Відтак,проведення службового розслідування не є обов`язковою умовою для накладення дисциплінарного стягнення.

Беручи до уваги вищезазначені обставини та докази, які їх підтверджують або спростовуюся, суд приходить до висновку про те, що дисциплінарне стягнення у вигляді сурової догани, накладене на ОСОБА_1 20.11.2019 року відповідним рапортом є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в даній частині.

Статтею 106 Дисциплінарного статуту встановлено, що усі заохочення та дисциплінарні стягнення (крім зауваження), передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).

У разі зняття дисциплінарного стягнення у службовій картці військовослужбовця в розділі "Стягнення" робиться запис - коли й ким стягнення зняте.

Якщо накладене на військовослужбовця дисциплінарне стягнення, крім попередження про неповну службову відповідність, після закінчення року не було знято і він не вчинив за цей час іншого правопорушення, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у відповідній графі розділу "Стягнення" робиться запис про зняття стягнення у зв`язку із закінченням строку.

Водночас, поняття "систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем" визначене в пункті 7.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 14.10.2008 №772, відповідно до якого, підставою для звільнення військовослужбовців із військової служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту з їх боку (підпункт "и" пункту 62 Положення N1262) може бути неналежне їх ставлення до виконання службових обов`язків, про що свідчить накладення на них протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються не знятими.

Таким чином, контракт підлягає розірванню з підстав систематичного невиконання його умов військовослужбовцем у випадку, зокрема, накладення на військовослужбовця протягом року принаймні двох дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються не знятими.

Досліджуючи правомірність наказу першого заступника Голови СБУ від 21.12.2019 №1788-ОС, суд враховує, що станом на листопад 2019 року на позивача накладені та не зняті 4 дисциплінарних стягнень, а саме:

догана від 13.12.2018 - за порушення вимог відомчих нормативно-правових актів, що регламентують порядок проведення оперативно-розшукової та контррозвідувальної діяльності; рапорт містить підпис позивача про ознайомлення від 14.12.2018 року.

сувора догана від 03.01.2019 - за невиконання планових заходів та відсутність конкретних результатів у роботі; рапорт містить підпис позивача про ознайомлення від 11.01.2019.

догана від 30.08.2019 року за відсутність на службі (роботі) або самовільне залишення місця служби (роботи) без поважних причин; рапорт містить підпис позивача про ознайомлення від 30.08.2019 року;

сувора догана від 20.11.2019 року - за відсутність на службі без поважних причин 14, 15 та 18 листопада 2019 року сурова догана; рапорт містить підпис позивача про ознайомлення.

Враховуючи факт неналежного виконання позивачем його службових обов`язків та наявність протягом року 4 дисциплінарних стягнень, суд вважає, що ОСОБА_1 правомірно звільнений з військової служби за підпунктом "б" пункту 61 №1262, підпунктом "ж" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ, тому у задоволенні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу № 1696-ОС від 06.12.2019 року необхідно відмовити.

Вимоги позивача про поновлення на посаді, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 29.12.2019 року по дату прийняття рішення судом є похідними вимогами від позовної вимоги про скасування наказу першого заступника Голови СБУ від 21.12.2019 №1788-ОС. Тому у задоволенні цих позовних вимог необхідно також відмовити.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено в нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 16.06.2020 р.

Повний текст рішення виготовлено протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.В. Стойка