Справа № 640/2558/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження
22 червня 2020 року
м. Київ
справа №640/2558/19
провадження №К/9901/4919/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі № 640/2558/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2019, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020, позов ОСОБА_1 було задоволено:
А) Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у разі встановлення II групи інвалідності, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII.
Б) Зобов`язано Міністерство оборони України призначити позивачу одноразову грошову допомогу як інваліду II групи у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, встановленому пп. "б" п. 1 ст. 16-2 Закону №2011-XII, в редакції Закону, що діє з 01 січня 2014 року, та перерахувати на рахунок Київського міського військового комісаріату суму одноразової грошової допомоги як інваліду війни II групи для подальшої виплати позивачу.
Не погодившись з такими судовими рішеннями, Міністерство оборони України подало касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й ухвалити нове судове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 .
Ухвалою Верховного Суду від 04.03.2020 касаційну скаргу Міністерства оборони України бкло залишено без руху через несплату скаржником судового збору у встановлених законом порядку та розмірі. Надано заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання згаданої ухвали.
На виконання вимог означеної ухвали скаржник надіслав заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучив платіжне доручення № 248/271 від 13.03.2020 про сплату судового збору в розмірі 1 536,80 грн.
Отже, недоліки касаційної скарги заявник усунув у строк, встановлений Верховним Судом.
Дослідивши зміст касаційної скарги Міністерства оборони України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Законодавець у КАС України встановив диференційований підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.
У частині шостій статті 12 КАС України закріплено перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положеннями пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Спір у цій справі виник через відмову Міністерства оборони України в призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги у разі встановлення II групи інвалідності, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII. І з огляду на те, що предметом спору в цій справі є дії суб`єкта владних повноважень стосовно відмови в призначенні грошової допомоги, ця справа є саме справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Але на обґрунтування вимог касаційної скарги заявник покликається на те, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій не узгоджуються з правовими позиціями, які викладені у постанові Верховного Суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 26.06.2018 в справі № 750/5074/17 та в постанові Верховного Суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 10.04.2019 у справі № 822/220/18.
У цьому контексті колегія суддів зважає на те, що частиною третьою статті 125 Конституції України визначено конституційно-правовий статус Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України.
Тобто переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави.
Отже, завдання Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні це, насамперед, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у їхній процесуальній діяльності конкретної норми матеріального права, або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і в такий спосіб скерувати судову практику задля єдиного та правильного правозастосування (вказати напрям, у якому слід здійснювати реалізацію матеріальної чи, відповідно, використання процесуальної правової норми).
Навіть більше, забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється способом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Одним з механізмів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є можливість виняткового (екстраординарного) касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності, у тому разі, якщо заявник належно обґрунтує, що його касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України).
Суд касаційної інстанції встановив, що наведений заявником аргумент стосовно невідповідності висновків судів першої та апеляційної інстанцій правовим позиціям, які викладені в постанові Верховного Суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 26.06.2018 в справі № 750/5074/17 та в постанові Верховного Суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 10.04.2019 у справі № 822/220/18, потребує ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження. Тому колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, і Верховний Суд, як виняток, здійснить касаційних перегляд судових рішень, ухвалених у цій справі.
За вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є аргументи скаржника щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права й наявність обставин, наведених у підпункті «а» пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Керуючись положеннями підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі № 640/2558/19.
2. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 640/2558/19.
3. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
4. Установити для подання відзиву на касаційну скаргу десятиденний строк з дня закінчення карантину, запровадженого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».
5. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб