Справа № 640/4227/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року м. Київ № 640/4227/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих території та

внутрішньо переміщених осіб України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих території та внутрішньо переміщених осіб України (далі по тексту - відповідачі), в якому просить визнати протиправним рішення, оформлене протоколом від 17.01.2020 № 1, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та зобов`язати відповідача призначити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності другої групи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки право на отримання грошової допомоги виникло з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

11 жовтня 2020 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, оскільки встановлення ступеня втрати працездатності встановлено позивачу більш ніж через три місяці з дня звільнення з військової служби, а тому відсутні правові підстави для призначення одноразової грошової допомоги.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції. Позивача звільнено зі служби в поліції 17.11.2017 через хворобу, що підтверджується наказом від 17.11.2017 № 1301 о/с.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 14.05.2018 серії АВ № 0215783 після первинного огляду позивачу встановлено другу групу інвалідності з 14.05.2018 із причиною інвалідності: "захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції". Також, відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 14.05.2018 серії АГ № 0007594 позивачу було встановлено 70% втрати професійної працездатності.

Позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, у розмірі 158580,00 гривень у 2018 році.

Постановою медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву" від 02.05.2019 № 13/19 позивачу було встановлено захворювання яке, "так пов`язане із захистом Батьківщини".

Після повторного огляду медико-соціальною експертною комісією згідно довідки від 19.06.2019 серії АВ № 0032257 позивачу було безстроково встановлено другу групу інвалідності з 19.06.2019, однак було змінено причину інвалідності на: "захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини".

Крім того, 23 травня 2015 року Позивач отримав посвідчення учасника бойових дій серії АБ № 536340, а 01 липня 2019 року позивачу видано посвідчення особи з інвалідністю другої групи внаслідок війни.

Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини.

Головне управління Національної поліції у м. Києві листом від 16.07.2019 № Ж-1299-ОП/125/05/11-2019 повідомило позивача про відсутність підстав для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, оскільки позивач вже отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції на підставі Закону України «Про національну поліцію», тоді як якщо особа має право на отримання грошової допомоги за різними підставами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.

У подальшому, позивач звернувся з аналогічною заявою про виплату грошової допомоги до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, правонаступником якої є Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих території та внутрішньо переміщених осіб України.

Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих території та внутрішньо переміщених осіб України листом від 24.01.2020 № 704/02/07.1-20 повідомило ОСОБА_1 , що рішенням, оформленим протоколом від 17.01.2020 № 1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у зв`язку з тим, що позивачем раніше вже було отримано одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про Національну поліцію".

Вважаючи протиправним рішення відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (пункт 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII).

Частиною третьою статті 100 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі визначення інвалідності або часткової втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейському, особі, звільненій зі служби в органах поліції, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення відсотка часткової втрати працездатності без визначення інвалідності або на день його (її) звільнення з органів поліції займав (займала) посаду в державному органі, установі, організації або у вищому навчальному закладі, які виконують роботу в інтересах держави та її безпеки, із залишенням на службі в поліції, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів тих органів державної влади, до яких вони були відряджені.

Як вже зазначалося, позивач звільнений з органів Національної поліції України та йому первинно встановлено ІІ групу інвалідності із зазначенням причини інвалідності "захворювання, пов`язане з проходженнями служби в поліції", у зв`язку з чим у 2018 році позивач отримав одноразову грошову допомогу, що сторонами не заперечується.

У свою чергу, правовий статус ветеранів війни та учасників бойових дій визначено Законом від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до статті 7 вказаного Закону до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини.

До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю, до яких серед інших, віднесено поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (пункт 11 частини другої статті 7 вказаного Закону).

Алгоритм призначення і отримання одноразової грошової допомоги особам, які брали участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, визначений Порядком призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 336.

У ході судового розгляду було встановлено, що позивачу у 2019 році було змінено причину інвалідності, зокрема встановлено, що захворювання, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній діяльності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ від 17.04.2019 (а.с.12), група інвалідності не змінилася.

Таким чином, з встановлених судом обставин, видно, що позивачу при первинному огляді (31.01.2017) встановлено інвалідність, причинами якої зазначено "захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ", а в 2019 році (16.04.2019) останньому змінено причини інвалідності, зокрема, що "захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини". При цьому, група інвалідності не змінювалась.

Абзацом третім пункту 6 Порядку № 336 передбачено, що одноразова грошова допомога в разі встановлення інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання призначається та виплачується особам, зазначеним в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, залежно від групи інвалідності в таких розмірах, зокрема, 300 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Якщо протягом двох років особам, зазначеним в абзацах другому - п`ятому пункту 2 цього Порядку, після первинного встановлення інвалідності при повторному огляді встановлено вищу групу інвалідності згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми (абзац шостий пункту Порядку № 336).

Крім того, згідно з частиною сьомою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

У свою чергу, пунктом 4 Порядку № 336 передбачено, що у разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором одержувача одноразової грошової допомоги.

Суд відхиляє доводи позивача, що виплата одноразової грошової допомоги на підставі одного закону жодним чином не впливає на можливість отримання грошової допомоги за іншим законом, оскільки у 2019 році позивачу не встановлювалась група інвалідності, а лише відбулась зміна причини інвалідності, яка йому була встановлена у 2018 році.

Вищезазначеними законодавчими актам передбачено, що грошова допомога є одноразовою, тобто виплачується лише один раз.

Отже, позивач, звертаючись до відповідача з заявою при призначення одноразової грошової допомоги, вже отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності, що самим позивачем не оспорюється.

Таким чином, оскільки позивачу вже була виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням інвалідності відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" відповідач прийняв правомірне рішення про відмову у призначенні ще однієї одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено протиправність дій та рішення відповідача, тоді як відповідачем доведено правомірність його дій щодо відмови у призначенні грошової допомоги, а тому, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду, відповідно до частин першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова