Справа № 280/3724/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННІ ПОЗОВУ

18 червня 2020 рокуСправа № 280/3724/20 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 )

до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання протиправним та скасування наказу від 14.05.2020р. № 236 в частині притягнення до матеріальної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:
03 червня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач) та Військової частини НОМЕР_2 (далі третя особа), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 від 14.05.2020 №236 в частині притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності;

- вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14.05.2020 №236 в частині притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності до набрання законної сили судовим рішенням по справі.

Ухвалою суду від 04.06.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

17.06.2020 позивачем подано шляхом зупи нення дії наказу командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 від 14.05.2020 № 236 в частині притягнення позивача до повної матеріальної від повідальності до набрання законної сили судовим рішенням по справі. В обґрунтуванні заяви заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускла днити ефективний захист прав позивача, оскільки на підставі оскаржуваного на казу здійснюється утримання преміальної частини грошового забезпе чення, що в свою чергу не дає можливості скористатися в повній мірі правовою допомогою адвоката, оплачувати проїзд на судові засідання, спла чувати судовий збір. З наведених підстав просить суд заяву задовольнити.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частина друга ст. 154 КАС України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Тобто, розгляд заяви про забезпечення позову в судовому засіданні здійснюється виключно у разі якщо матеріали адміністративної справи та заяви про забезпечення позову перешкоджають можливості об`єктивного розгляду заяви без участі сторін.

Проте, в даному випадку, суд дослідивши матеріали адміністративної справи та заяву про забезпечення позову вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд звертає увагу, що статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існують зазначені підстави, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити адміністративний позов лише за наявності 2 обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України №243/95-ВР від 23.06.1995 року, (діяло на момент виникнення спірних правовідносин і до 31.10.2019 року) визначалися підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Відповідно до пунктів 17, 23 цього Положення у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця чи призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню. У разі, коли шкоду заподіяно кількома особами, у наказі визначається точний розмір суми, що стягується окремо з кожної особи з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин. Наказ доводиться до відома винної особи (винних осіб) під розписку.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", який набув чинності 31.10.2019 року, відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" у разі переведення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, до іншого місця служби чи зарахування в розпорядження відповідного командира (начальника) до повного відшкодування завданої нею шкоди стягнення сум завданої шкоди здійснюється за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні.

Як передбачено частиною 1 статті 13 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 14 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.

У разі скасування наказу про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності стягнені з особи кошти та/або добровільно передане нею рівноцінне майно чи внесені кошти повертаються цій особі, про що видається відповідний наказ.

Як встановлено матеріалами позовної заяви, пунктом 4 резолютивної частини наказу військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 14.05.2020 № 236 «Про результати службового розслідування» визначено збитки у сумі 365951,45 грн, які нанесені державі створенням нестачі майна бронетанкової служби внаслідок недбалого виконання службових обовязків відшкодувати за рахунок стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 .

Як свідчить картка особового рахунку військовослужбовця №183 за 2020 рік, з ОСОБА_1 утримано з січня 2020 по квітень 2020 року у загальному розмірі 9751,84 грн ПДФО та 173,60 грн військового збору.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Суд зазначає, що несвоєчасна або неповна виплата належних людині виплат, зокрема грошового забезпечення, порушує закріплене Конституцією України право на достатній життєвий рівень і порушує право власності громадян на такі виплати, що також є порушенням статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд дійшов до висновку про те, що подальше утримання Військовою частиною НОМЕР_2 з грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання пункту 4 резолютивної частини наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 №236 від 14.05.2020 "Про результати службового розслідування», оскарженого ОСОБА_1 , може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову та ефективний захист та поновлення прав позивача щодо отримання ним належних йому сум грошового забезпечення.

Відтак, суд вважає, що належним заходом забезпечення позову є заборона військовій частині НОМЕР_2 вчиняти дії, що стосуються предмета спору, а саме проводити стягнення з грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання спірного пункту 4 резолютивної частини наказу тимчасово виконуючого обовязки командира військової частини НОМЕР_2 №236 від 14.05.2020 "Про результати службового розслідування» до набрання рішенням законної сили по справі №280/3724/20.

Таким чином суд прийшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 154 та 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:
1.Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) про забезпечення позову задовольнити.

2. Забезпечити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу від 14.05.2020 № 236 в частині притягнення до матеріальної відповідальності, шляхом заборони військовій частині НОМЕР_2 проводити стягнення з грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання спірного пункту 4 резолютивної частини наказу тимчасово виконуючого обовязки командира військової частини НОМЕР_2 №236 від 14.05.2020 "Про результати службового розслідування» до набрання рішенням законної сили по справі №280/3724/20.

Копію Ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі протягом 15 днів з дня її підписання.
Ухвалу у повному обсязі складено та підписано суддею 18.06.2020.

Суддя Р.В. Сацький