Справа № 640/7965/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7965/19 Суддя (судді) першої інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка О.В.,

Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2020 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Начальника Управління ДАБІ у Чернігівській області Андрєєвої Тетяни Олександрівни про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною пропозиції Начальника Управління ДАБІ у Чернігівській області Андрєєвої Тетяни Олександрівни щодо преміювання Управління ДАБІ у Чернігівській області за грудень 2018 року;

- скасувати наказ «Про преміювання працівників Держархбудінспекції» за грудень 2018 року, в частині преміювання завідувача сектору правової роботи Управління ДАБІ у Чернігівській області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України призначити завідувачу сектору правової роботи ОСОБА_1 середньомісячну премію за грудень 2018 року в розмірі 50%;

- здійснити перерахунок заробітної плати завідувачу сектору правової роботи Управління ДАБІ у Чернігівській області ОСОБА_1 за грудень 2018 року з урахуванням 50% премії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт наполягає на відсутності правових підстав для складення пропозиції щодо преміювання позивача у грудні 2018 року у розмірі 0 %, що стало підставою для винесення спірного наказу «Про преміювання працівників Держархбудінспекції» від 22.12.2018 р. № 1639.

12 червня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому відповідач повністю підтримує рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач просить здійснювати розгляд справи за участі сторін.

Щодо заявленого позивачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

З огляду на те, що учасники справи скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу, до закінчення встановленого судом десятиденного строку, який обраховується з моменту отримання копії даної ухвали, але не раніше, ніж з дня закінчення карантину, запровадженого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-Co V-2, колегія суддів вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 займає посаду завідувача сектору правової роботи Управління ДАБІ у Чернігівській області.

22.03.2019 р. позивач звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про надання копії витягу з наказу про своє преміювання за грудень 2018 року.

Листом від 26.03.2019 р. № 40-602-(90-9)/2034-19 Державна архітектурно-будівельна інспекція України надала позивачу запитувані документи.

Відповідно до пункту 7 додатку Пропозиції щодо преміювання Управління ДАБІ у Чернігівській області за грудень 2018 р. до наказу від 22.12.2018 р. № 1639, начальником Управління ДАБІ у Чернігівській області встановлено завідувачу сектору правової роботи Управління ДАБІ у Чернігівській області ОСОБА_1 премію у розмірі 0 % та обґрунтовано незадовільною роботою та негативною щорічною оцінкою.

Вважаючи пропозиції щодо преміювання та відповідний наказ протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що враховуючи встановлені обставини, що стали підставою для винесення начальником Управління ДАБІ у Чернігівській області пропозиції щодо преміювання Управління ДАБІ у Чернігівській області за грудень 2018 року та як наслідок винесення ДАБІ України наказу «Про преміювання працівників Держархбудінспекції» за грудень 2018 року, в частині преміювання завідувача сектору правової роботи Управління ДАБІ у Чернігівській області ОСОБА_1 , правові підстави для їх скасування відсутні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України № 889-VIII від 10 грудня 2015 року «Про державну службу».

Частиною другою статті 50 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою; премії (у разі встановлення).

Частиною третьою статті 50 Закону України «Про державну службу» визначено такі види премій: за результатами щорічного оцінювання службової діяльності та місячна або квартальна відповідно до особистого внеску в загальний результат роботи державного органу.

Згідно з частиною п`ятої статті 52 Закону України «Про державну службу» премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.

Типове положення про преміювання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Наказом Держархбудінспекції України від 15.08.2016 року № 566 затверджено Положення про преміювання державних службовців Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розроблене відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі - Положення № 566).

Відповідно до пункту 1.2 Положення № 566, преміювання державних службовців проводиться з метою матеріального стимулювання високопродуктивної та ініціативної праці, підвищення її ефективності, якості, заінтересованості у досягненні її кінцевого результату та посилення персональної відповідальності державних службовців за доручену роботу або поставлені завдання.

Згідно пункту 2.4 Положення № 566, розмір місячної премії державного службовця залежить від його особистого внеску в загальний результат роботи Держархбудінспекції.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 13.06.2016 р. № 646 затверджено Типове положення про преміювання державних службовців органів державної влади, інших державних органів, їхніх апаратів (секретаріатів) (далі - Типове положення).

Відповідно до пункту 5 розділу 1 Типового положення про преміювання розмір премії державного службовця встановлюється керівником державної служби в державному органі шляхом видання відповідною наказу (розпорядження).

Згідно із пунктом 2 Розділу ІІ Типового положення, який кореспондується із пунктом 2.5 Положення № 566, розмір місячної або квартальної премії державного службовця залежить від його особистого внеску в загальний результат роботи державного органу з урахуванням таких критеріїв: 1) ініціативність у роботі; 2) якість виконання завдань, визначених положеннями про державний орган, самостійний структурний підрозділ, у якому працює державний службовець, його посадовою інструкцією, а також дорученнями керівництва відповідного державного органу та безпосереднього керівника державного службовця; 3) терміновість виконання завдань; 4) виконання додаткового обсягу завдань (участь у провадженні національних реформ, роботі комісій, робочих груп тощо).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Типового положення, керівники самостійних структурних підрозділів відповідного державного органу або особи, які їх заміщують, на основі розрахунків, наданих бухгалтерською службою, готують пропозиції щодо встановлення розміру місячної або квартальної премії кожному державному службовцю з урахуванням пропозицій безпосередніх керівників державних службовців.

Пунктом 3.2 Положення встановлено, що керівники структурних підрозділів Держархбудінспекції або особи, які їх заміщують, на основі доведених відділом обліку розрахункових операцій, бухгалтерського обліку та звітності Управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності показників готують обґрунтоване подання щодо встановлення розміру місячної премії кожному державному службовцю з урахуванням пропозицій безпосередніх керівників державних службовців, відповідно до його внеску в результат роботи підрозділу.

Так, як вбачається з матеріалів справи, наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 22.12.2018 р. № 1639 «Про преміювання працівників Держархбудінспекції» було премійовано працівників територіальних органів - структурних підрозділів апарату Держархбудінспекції за грудень 2018 року згідно з пропозиціями, що додаються та з урахуванням відпрацьованого часу (а.с. 20).

Відповідно до п. 7 додатку до наказу від 22.12.2018 р. № 1639 «Пропозиції щодо преміювання Управління ДАБІ у Чернігівській області за грудень 2018 року», начальником Управління ДАБІ у Чернігівській області встановлено завідувачу сектору правової роботи ОСОБА_1 премію у розмірі 0 % та обґрунтовано незадовільною роботою та негативною щорічною оцінкою (а.с. 50).

Так, 20.12.2017 р. начальником Управління ДАБІ у Чернігівській області Коваленко Л.В. було погоджено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» завідувачу сектору правової роботи ОСОБА_1 (а.с. 52).

В листопаді 2018 року складено висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», відповідно до якого ОСОБА_1 отримав негативну оцінку за результатами оцінювання (а.с. 54).

Так, з висновку вбачається, що позивач до виконання всіх поставлених завдань підійшов формально; завдання виконані частково, результати яких використовувати в подальшій роботі неможливо; під час виконання завдань ініціативність не проявлялась та не вносились пропозиції щодо удосконалення роботи сектору.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо не встановлення судом першої інстанції чи дійсно позивач формально підійшов до виконання всіх поставлених завдань, чи дійсно завдання виконані частково і які саме результати використовувати в подальшій роботи неможливо, в якій ступені мала бути проявлена ініціативність тощо, оскільки у даній справі предметом оскарження не була правомірність проведеного оцінювання службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 та висновку, складеного за його результатами.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості щодо звернення ОСОБА_1 до суду стосовно оскарження висновку за результатами оцінювання його службової діяльності.

Згідно з частинами першою, дев`ятою статті 44 Закону України « Про державну службу», результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Державні службовці, які отримали відмінні оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, підлягають преміюванню відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 13-1 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 р. № 4, наказ (розпорядження) керівника державної служби у відповідному державному органі про преміювання державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», «Б» і «В» та отримали відмінні оцінки за результатами оцінювання, видається на підставі затверджених висновків щодо результатів оцінювання таких державних службовців.

Таким чином, оцінювання результатів службової діяльності державних службовців здійснюється саме з метою прийняття рішення щодо їх преміювання, в свою чергу лише відмінна оцінка за результатами оцінювання службової діяльності є підставою для преміювання державного службовця, що прямо передбачено законодавством та спростовує відповідні доводи апелянта.

Відтак, за викладених вище обставин та наявності негативного висновку за результатами щорічного оцінювання позивача, відсутні правові підстави для скасування наказу від 22.12.2018 р. № 1639 щодо преміювання працівників Держархбудінспекції.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2020 року.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Начальника Управління ДАБІ у Чернігівській області Андрєєвої Тетяни Олександрівни про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15.06.2020.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

В.О. Аліменко