Справа № 341/1094/19
Суддя: Юсип І. М.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/1094/19
Номер провадження 2-а/341/4/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Юсип І. М.

за участі секретаря судового засідання Матейко О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Семківа Віталія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд-

В С Т А Н О В И В:

20.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся в Галицький районний суд Івано-Франківської області з адміністративним позовом до інспектора СПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Семківа В. В. про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови серії ДПО18 № 276197 від 03 червня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

З протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2019 року, дана справа передана для розгляду судді Юсип І.М.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 03.06.2019 року інспектором СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУ НП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Семківим В. В. щодо нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 276197.

Відповідно до винесеної постанови його визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові, він здійснив обгін автомобіля, перетнувши при цьому вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п. 8.5 ПДР. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

03.06.2019 року близько 10 год. 25 хв. ОСОБА_1 прямував у сторону м. Івано-Франківська по автошляху Мукачево-Львів на автомобілі ВАЗ 2107, д.н.з НОМЕР_1 . Раптом його обігнав поліцейський автомобіль та зробили вимогу зупинитися. Зупинившись, він попросив, щоб поліцейський пояснив йому причину зупинки. Пояснили, що ним здійснено обгін автомобіля, перетнувши при цьому вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки. Він відповів, що був вимушений здійснити обгін транспортного засобу КАМАЗ, однак на дані твердження поліцейський не зреагував та наказав надати документи. Після перевірки документі, поліцейський виписав постанову.

13.06. 2019 року ним отримано поштовим зв`язком постанову, з якої дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та зобов`язано сплатити штраф в розмірі 255 гр.

Він дійсно перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, щоб обігнати транспортний засіб, проте керувався положеннями ПДР України, які дозволяють перетинати суцільну лінію розмітки при об`їзді малорухомого транспортного засобу, який рухається зі швидкістю до 30 км/год, що в даному випадку і зробив. Обгін був здійснений у безпечній ділянці дороги, без перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Поліцейському надавалися відповідні пояснення щодо причин перетину суцільної лінії розмітки, однак проігноровані, останній не зупинив транспортний засіб, який рухався зі швидкістю 30 км/год для отримання пояснень по суті справи, прийняв постанову без достатніх доказів в підтвердження наявності в діях водія складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєному правопорушенні. Не були роз`яснені права при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення, які передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП; в постанові не зазначено і порядок її оскарження, що є порушенням ст. 283 КУпАП.

Просить визнати дії інспектора СПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Семківа В. В. протиправними та скасувати постанову серії ДПО18 № 276197 від 03.06.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, в якій заявлений адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про необхідність прибути до суду повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджено копією розносної книги для місцевої кореспонденції від 12.11.2019 року (а.с.19). Відзиву на позов не подано. Заяв про відкладення справи не надходило.

Враховуючи наведене та вимоги ст. 205 ч. 1 КАС України, суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, яких достатньо для вирішення справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося, а розгляд справи проведений на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні

Відповідно до постанови серії ДПО18 № 276197 від 03.06.2019 року, яка винесена поліцейським інспектором СР ПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Семківим В. В. - Лукаш В. О. 03.06.2019 року о 10 годині 25 хвилин на а/д Р09 Мукачево-Львів 331 км+100м здійснив обгін автомобіля, перетнувши при цьому вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5 ПДР.

Цією ж постановою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 255 гривень (а.с. 3).

ОСОБА_1 стверджує, що 03.06.2019 року близько 10 год. 25 хв. прямував у сторону м. Івано-Франківська по автошляху Мукачево-Львів на автомобілі ВАЗ 2107, д.н.з НОМЕР_1 та здійснив об`їзд транспортного засобу, який рухався попереду зі швидкістю менше 30 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність, в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно з п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих вплів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.5.1. ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Відповідно до пункту 34.1 ПДР України одним з видів горизонтальної розмітки є 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Отже, ПДР України встановлено заборону перетину лінії дорожньої розмітки 1.1 за винятком об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

З пояснень, які викладені у позові позивача ОСОБА_1 судом встановлено, що він здійснив перетин лінії дорожньої розмітки 1.1 для обгону поодинокого транспортного засобу, що рухався зі швидкістю менше 30 км/год.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сама по собі оскаржувана постанова, без інших належних та допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім цього, суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Відзиву на позов у встановлений строк не надав. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві відповідачем не надано. Таким чином не доведено правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, не представлено будь-яких доказів про те, що позивач порушив п. 8.5 ПДР України.

З урахуванням викладеного, суд прийшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.122 КУпАП, тому постанова серії ДПО18 № 276197 від 03.06.2019 року, яка винесена інспектором СПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Семківим В. В. про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови серії ДПО 18 № 276197 від 03 червня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень, є незаконною.

Статтею 286 ч.3 КАС України передбаченого, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на вище наведене, суд приходить до переконання, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Керуючись ст.ст.73, 77, 205, 229, 241 - 246, 255 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Семківа Віталія Васильовича про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 276197 від 03.06.2019 року, яка винесена інспектором СР ПП Галицького ВП Тисменицького ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Семківим Віталієм Васильовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відповідно до п. 3 розділу VІ "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 295 КАС України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя:І. М. Юсип