Справа № 160/2831/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року Справа № 160/2831/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст Груп» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
12.03.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферст Груп» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.03.2020 року №1489984/41701663, № 1490046/41701663, № 1489960/41701663, № 1489958/41701663, № 1490058/41701663, № 1490059/41701663, №1490050/41701663, № 1490051/41701663, № 1490054/41701663, №1489987/41701663, №1489986/41701663, № 1489959/41701663, № 1490043/41701663 та № 1489985/41701663.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення, яким ТОВ «Ферст Груп» включено до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості за ознакою, передбаченою п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, оформлене протоколом від 14.02.2020 року.
Позивач зазначає, що ТОВ «Ферст Груп» стало відомо про постановлення зазначеного Рішення у зв`язку з отриманням квитанцій №1 до податкових накладних № 5 від 02 лютого 2020 року, № 6 від 02 лютого 2020 року, № 7 від 02 лютого 2020 року, № 8 від 02 лютого 2020 року, № 9 від 02 лютого 2020 року, № 10 від 02 лютого 2020 року, № 11 від 03 лютого 2020 року, № 12 від 03 лютого 2020 року, № 13 від 03 лютого 2020 року, № 46 від 04 лютого 2020 року, № 47 від 04 лютого 2020 року, № 61 від 05 лютого 2020 року, № 62 від 05 лютого 2020 року, № 63 від 05 лютого 2020 року, в яких зазначено «Документ прийнято. Реєстрація зупинена» на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Позивач вважає, що включення позивача до переліку ризикових платників податків тягне за собою правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань.
Таким чином, позивач вважає, що між рішенням про включення позивача до переліку ризикових платників податків та зупиненням реєстрації податкових накладних наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок.
В свою чергу на думку позивача, наслідок дій контролюючого органу щодо віднесення товариства до переліку ризикових платників податків прямо впливає на права і обов`язки позивача у взаємовідносинах з його контрагентами по вже здійсненим господарським операціям, шляхом завдання позивачу істотної фінансової шкоди.
Позивач звертає увагу, що за умови позбавлення позивача можливості здійснити реєстрацію податкової накладної на контрагента, позивач вимушеною бездіяльністю спричиняє своєму контрагентові збитки у розмірі 20 % від суми господарської операції. Позивач робить висновок, що контрагент має право на відшкодування позивачем завданих йому збитків в розмірі неотриманого податкового кредиту, тобто 20 % від вартості кожної поставки товару.
Зокрема, за поясненням позивача, для останнього незрозумілим є посилання відповідача на анулювання ліцензії на право виробництва пального в Єдиному державному реєстрі суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання оптової та роздрібної торгівлі пальним, як підстави для застосування п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Позивач зазначає, що у ТОВ «Ферст Груп» наявна дійсна ліцензія на оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, яку позивачем отримано 04.07.2019 року із терміном дії до 04.07.2024 року.
Крім того, на думку позивача, здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом реалізацію владних управлінських функцій податкового органу. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії у вигляді рішення про включення до ризикових платників податків призводить до його протиправності.
Таким чином, позивач вважає, що відповідач здійснив істотне та безпідставне втручання у права та обов`язки позивача у його правовідносинах з контрагентами, створивши ситуацію, в якій правове та майнове становище позивача значно погіршується.
Окрім того, позивач зазначає, що у зв`язку із протиправним зупиненням реєстрації податкових накладних у ЄРПН, було прийнято рішення про надання документів, передбачених пунктом 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою № 1165, з метою реєстрації податкових накладних.
Проте, на думку позивача, всупереч вимогам законодавства, рішеннями від 17.03.2020 року №1489984/41701663, № 1490046/41701663, № 1489960/41701663, № 1489958/41701663, № 1490058/41701663, № 1490059/41701663, №1490050/41701663, № 1490051/41701663, № 1490054/41701663, №1489987/41701663, №1489986/41701663, № 1489959/41701663, № 1490043/41701663 та № 1489985/41701663у реєстрації податкових накладних було відмовлено, підстава - надання первинних документів складених з порушенням законодавства.
Отже, позивач вважає, що ним було вжито усіх заходів щодо надання контролюючому органу відомостей та документів, достатніх, на думку позивача, для підтвердження реальності здійснених операцій та невідповідності позивача та господарських операцій Критеріям ризиковості, що не було взято відповідачем до уваги.
Ухвалою суду від 17.03.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
14.04.2020 року на електронну адресу суду надійшов відзив відповідача, який долучено до матеріалів справи. Відповідач заперечує проти позовних вимог та зазначає про правомірність оскаржених рішень, посилаючись на норми податкового законодавства та вказує, що за результатами розгляду фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання та його схеми роботи, Комісією зроблено висновок, що позивач відповідає п. 8 критеріїв платника податку та п. 2 критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Окрім того, відповідач зазначає, що висновки, наведені в рішенні є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків, та відповідно таке рішення не порушує прав останнього. Відповідач наголошує, що внесення суб`єктом владних повноважень позивача до переліку ризикових платників податків не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
Тому, Комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі «Надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства» при прийнятті рішення щодо відмови у реєстрації податкових накладних.
Відповідач вважає означені позовні вимоги безпідставними та недоведеними, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
14.04.2020 року на електронну адресу суду надійшов відзив від Державної податкової служби України, який долучено до матеріалів справи.
ДПС України зазначає щодо дискреційності повноважень, та вказує, що зобов`язання зареєструвати податкові накладні, є похідною вимогою до ДПС України, оскільки скасування рішення відповідної комісії контролюючого органу є самостійною підставою для реєстрації відповідної податкової накладної/розрахунку коригування.
При цьому, суд звертає увагу на те, що всі позовні вимоги ТОВ «Ферст Груп» спрямовані лише до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Позивачем не визначено в якості другого відповідача Державну податкову службу України.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які надані сторонами для вирішення спору по суті, розглядаючи питання правомірності та обґрунтованості оскаржуваних рішень органу владних повноважень, суд виходить з наступного.
Окрім того, рішеннями про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.03.2020 року №1489984/41701663, № 1490046/41701663, № 1489960/41701663, № 1489958/41701663, № 1490058/41701663, № 1490059/41701663, №1490050/41701663, № 1490051/41701663, № 1490054/41701663, №1489987/41701663, №1489986/41701663, № 1489959/41701663, № 1490043/41701663 та № 1489985/41701663 відмовлено у реєстрації вищезазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням норм законодавства.
Позивач вважає зазначені рішення, а також рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 14.02.2020 року протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим і звернувся до суду з позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 ПК України, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010р. (далі - Порядок №1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість, відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:
- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);
- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;
- наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 ПК України;
- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);
- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
- факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
- наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
- дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пунктів 13-15 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
Відповідно до пункту 17 Порядку №1246 у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Згідно з п.201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11 грудня 2019 року затверджено Порядок, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - Порядок № 1165).
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Так, контролюючим органом позивача віднесено до переліку ризикових платників податків на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку відповідно до Порядку, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1165 від 11 грудня 2019 року, а саме: зустрічний транзит.
Окрім того, пунктом 6 Порядку № 1165 визначено, Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що нормативний документ містить механізм для виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, шляхом надання пояснень та документів у визначеному порядку та способу.
При цьому, позивачем ані до суду, ані до податкового органу не надано пояснення та документи, визначені п. 6 Порядку № 1165, що свідчили б про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Таким чином, суд не може надати вмотивованої та об`єктивної оцінки доводам позивача, у зв`язку з відсутністю належних доказів.
Крім того, як встановлено судом, позивачем було надіслано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні № 5 від 02 лютого 2020 року, № 6 від 02 лютого 2020 року, № 7 від 02 лютого 2020 року, № 8 від 02 лютого 2020 року, № 9 від 02 лютого 2020 року, № 10 від 02 лютого 2020 року, № 11 від 03 лютого 2020 року, № 12 від 03 лютого 2020 року, № 13 від 03 лютого 2020 року, № 46 від 04 лютого 2020 року, № 47 від 04 лютого 2020 року, № 61 від 05 лютого 2020 року, № 62 від 05 лютого 2020 року, № 63 від 05 лютого 2020 року.
З квитанцій № 1 від 14.02.2020 року до зазначених накладних вбачається, що «Документ прийнято. Реєстрація зупинена». Зазначено, що платник податку відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати для розгляду пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних.
За поясненнями позивача, ТОВ «Ферст Груп» надало на адресу відповідача всі необхідні первинні документи, достатні на думку позивача, для підтвердження реальності здійснених операцій та невідповідності позивача, та здійснених господарських операцій Критеріям ризиковості.
Проте, Рішеннями про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.03.2020 року №1489984/41701663, № 1490046/41701663, № 1489960/41701663, № 1489958/41701663, № 1490058/41701663, № 1490059/41701663, №1490050/41701663, № 1490051/41701663, № 1490054/41701663, №1489987/41701663, №1489986/41701663, № 1489959/41701663, № 1490043/41701663 та № 1489985/41701663 відмовлено у реєстрації вищезазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням норм законодавства.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд враховує, що в оскаржуваних рішеннях відповідачем не наведено які саме порушення норм законодавства допущено позивачем при наданні платником копій документів.
Окрім того, згідно даних Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, який є в загальному доступі станом на 17.04.2020 року, позивачем 04.07.2019 року отримано ліцензію на оптову торгівлю пальним, за відсутності місць оптової торгівлі, строк якої до 04.07.2024 року. Зазначена ліцензія не є анульованою.
В той же час, позивачем до суду не надано документів, які підтверджували б реальність здійснених операцій та не зазначено які саме первинні документи в підтвердження господарських операції було надано до контролюючого органу. Тому, в даному випадку суд не може повно та об`єктивно надати оцінку доводам позивача, оскільки, ТОВ «Ферст Груп» не надано жодних первинних документів в підтвердження реальності здійснення господарських операцій, доказів на обґрунтування своєї правової позиції.
Вказане пов`язується з обґрунтованістю та вмотивованістю рішення, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття та з можливістю надання платником податків документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної.
Суд звертає увагу, що подання до суду наявних в учасника справи доказів є його прямим обов`язком. Суд же за результатами розгляду спору має зробити у відповідних судових актах свій висновок про те, що стверджуване однією стороною на підтримку своєї позиції є більше ймовірним, аніж заперечення іншої сторони проти цього. Фактично кожне судове рішення ґрунтується на доказах, поданих учасниками справи. Лише за їхньої наявності можна встановити факт порушення матеріального права та правильність застосування відповідних норм процесуальних кодексів. Якщо ж докази відсутні, то не можна говорити й про порушення права. В свою чергу відсутність порушеного права свідчить про відсутність спору як такого. Тому, незалежно від юрисдикції суду, саме докази у судовій справі - це основа будь-якого судового процесу, і вони мають ґрунтуватися виключно на принципах законності, належності та допустимості.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

В даному випадку позивачем не надано належних доказів, як-то договорів, видаткових накладних, банківських виписок чи будь-яких первинних документів на підтвердження постачання або придбання товарів чи послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) тощо, які б підтверджували факти, на які посилається позивач у своїй позовній заяві.

Тому, суд зазначає, що позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішень від 17.03.2020 року №1489984/41701663, № 1490046/41701663, № 1489960/41701663, № 1489958/41701663, № 1490058/41701663, № 1490059/41701663, №1490050/41701663, № 1490051/41701663, № 1490054/41701663, №1489987/41701663, №1489986/41701663, № 1489959/41701663, № 1490043/41701663 та № 1489985/41701663 та зобов`язання відповідача здійснити реєстрацію податкових накладних не підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу, що позовна вимога щодо зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні звернена до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Відповідно до п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. Таким чином, суд зазначає, що реєстрація накладних проводиться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, тобто Державною податковою службою України.

Оскільки вказана позовна вимога спрямована не до Державної податкової служби України, а її територіального органу, то суд вважає, що така позовна вимога не підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення про включення ТОВ «Ферст Груп» до переліку ризикових платників податку, як такого, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості та зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, суд зазначає наступне.

Так, як вже встановлено судом Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 14.02.2020 року № 13518, згідно якого Комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність ТОВ «Ферст Груп» критеріям ризиковості платника податку, підстава - п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому, суд зазначає, що п.8 Критеріїв ризиковості платника податків застосовується до платника у разі наявності у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

В обґрунтування рішення про відповідність ТОВ «Ферст Груп» критеріям ризиковості платника податків ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначено, що «Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку №1165 прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку».

Суд вважає за необхідне, вказати, що відповідно до пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: організовують збір податкової інформації та вносять її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику (п.п.19-1.1.40); організовує інформаційно-аналітичне забезпечення та організовує автоматизацію процесів адміністрування контролюючими органами (п.п.19-1.1.41); використовують під час виконання своїх посадових (службових) обов`язків податкову інформацію з інформаційно-телекомунікаційних систем та інших джерел, отриману в порядку та спосіб, визначений цим Кодексом (п.п.19-1.1.46).

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України визначено, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

У свою чергу, згідно пункту 71.1 статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Збір податкової інформації та отримання податкової інформації контролюючим органом врегульовано статтями 72, 73 ПК України.

Пунктом 2 Порядку № 1165 передбачено, що терміни вживаються у такому значенні: моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства;

критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик;

ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складання та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а"/"б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а"/"б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Отже, контролюючий орган здійснює моніторинг податкових, накладних/розрахунків коригування шляхом аналізу наявної податкової інформації, що міститься в інформаційних ресурсах ДФС.

Здійснюючи моніторинг, контролюючий орган виявляє ризик порушення норм податкового законодавства, який проявляється у ймовірності складання та надання податкової накладної з порушенням ПК України та неможливості здійснення операцій з постачання товарів/послуг дані про які зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю. Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами. Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Підпунктом 20.1.45 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.

Отже, дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, незалежно від джерела її отримання (чи то отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, чи то за результатами засідання Комісії ГУ ДФС), є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку передбаченому ПК України. Способом здійснення таких дій є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до норм ПК України, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Відповідно, інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права також була висловлена Верховного Судом у постановах від 18.09.2018р. у справі № 818/398/15, від 27.08.2019р. у справі №540/2077/18 та від 20.11.2019р. у справі №480/4006/18.

При цьому, суд повторно звертає увагу, що позивачем на виконання п. 6 Порядку № 1165, не надано інформації та документів, що свідчили б про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, ані до контролюючого органу, ані до суду, а відтак, суд не має змоги надати оцінку доводам позивача щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості.

Разом з цим, щодо доводів відповідача, які зазначено в Інформаційній довідці щодо включення до переліку ймовірно ризикових та у відзиві на позов, стосовно того, що позивач не може здійснювати виробництво бензину та обсяги реалізованого бензину значно перевищують обсяги придбання, що на думку, суб`єкта владних повноважень, свідчить про створення виключно документообігу по нереальним господарським операціям з підміною товарних позицій для отримання податкової вигоди, суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження зазначеної інформації.

Посилання відповідача на наявність кримінального провадження №0000034, яке зареєстроване в ЄРДР 30.09.2009 року у відношенні ТОВ «Ферст Груп» суд не може взяти до уваги, оскільки, відповідачем не надано до суду підтвердження щодо наявності такого кримінального провадження, а також вироку, що набрав законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За приписами ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України встановлює строки подання доказів, а саме, докази мають бути подані разом із позовною заявою, в іншому випадку - якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк.

Суд зазначає, що заяви чи клопотання на виконання ст.79 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем та відповідачем, не надано.

За правилами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Надані суду докази повинні відповідати вимогам статей 94 та 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в позовній заяві, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферст Груп» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії -відмовити повністю.

Розподіл судових витрат судом не здійснювався.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17.06.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька