Справа № 640/15200/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року м. Київ № 640/15200/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Велнес Медікал"
до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Велнес Медікал» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № від 06.05.2019 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» на суму 2 783 874 грн., з яких 2 227 099 грн. за основним платежем, а 556 775 грн. за штрафними санкціями;

- № від 06.05.2019 форми «П», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на суму 3 319 979 грн., з яких 2 213 319 грн. за основним платежем, 1 106 660 грн. за штрафними санкціями;

- №003591414 від 06.09.2019 форми «В4», яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 980 743 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у ТОВ «Велнес Медікал» наявні первинні та інші документи, що підтверджують здійснення господарських операцій з такими контрагентами як: ТОВ-НВП «Аргон», ТОВ «Маркет Універсал ЛТД», ТОВ ВКФ «Віса», ТОВ «ТАС-Фарма», ДВТП «Волиньфармпостач», ТОВ «Фармако», ДП американської корпорації «Джорджія Інтернешнл, ЛТД», ТОВ «Суматра-ЛТД», СП «Оптіма-Фарм, ЛТД», ПП фірма «Санітас», ТзДВ «Рівнефармація», ТОВ «Аптека гормональних препаратів», ПП «Конекс», ТОВ «Абсолют ЛТД», ТОВ «Роджерс», ПрАТ «Ексімед», ПП «Аптека Славутич», ТОВ «Юніфарма», ТОВ «Аптека № 338», Приватна фірма «Гамма-55», ТОВ «Українська Медична Група», Мале колективне підприємство «Фармако», ОСОБА_1 , ТОВ «Аптека Медичної Академії», ТОВ фірма «Медфарм», ТОВ «Олфа», ТОВ «Компанія «Фарм-Союз», ТзОВ «Зіма», ТОВ «Астарта», ТОВ «БМТС», ТОВ «Маркет-Сервіс», ТОВ «МВВ Інструментс», ТОВ «БаДМ», ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм», ТОВ «Аптека низьких цін», ТОВ «Віталюкс», ТОВ «ДЦ «Україна», ТОВ «Восторг», ПП «Кіф», ТОВ «Пані Аптека», ПОКП «Полтавафарм», ТОВ «Тайлон» та іншими.

Крім того, позивач також вказує на те, що ним було отримано спірні повідомлення-рішення без будь-якої відповіді або ж висновку щодо результатів розгляду заперечення від 17.04.2019 на Акт перевірки № 168/10-36-14-14/38134017 від 05.03.2019.

ТОВ «Велнес Медікал» в обґрунтування своїх вимог вказує на те, що повідомлення-рішення форми «В4» не містить ані номеру, ані дати його прийняття, що не дає змоги ідентифікувати його належним чином.

Також, посилаючись на порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України), позивач зазначає, що до спірних повідомлень-рішень не було додано розрахунків податкового зобов`язання та штрафних санкцій.

У зв`язку з викладеним, позивач вважає спірні повідомлення-рішення протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню.

У поданому відзиві відповідач заперечив щодо заявлених позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в Акті перевірки.

Зокрема відповідач зазначає, що ним з метою отримання документів та пояснень ТОВ «Велнес Медікал» було вручено останньому письмовий запит про надання документів № 1 від 26.02.2019 у термін до 12:00.

У зв`язку з ненаданням документів на вказаний запит ГУ ДФС у Київській області було складено Акт від 26.02.2019 № 146/10-36-14-14/38134017 про ненадання платником податків документів під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Велнес Медікал».

Відповідач вказує на те, що до моменту реєстрації Акта перевірки позивачем не було надано жодних документів, які б спростовували, викладені в Акті висновки.

У зв`язку з викладеним ГУ ДФС у Київській області вважає свої дії такими, що відбувалися в межах чинного законодавства, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

У відповіді на відзив позивач вказав, що відзивом на позов ГУ ДФС у Київській області не спростувало доводів, що були викладені в позовній заяві, а тому спірні повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 01.10.2019.

Ухвалою суду від 16.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.11.2020.

03.03.2020 на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Велнес Медікал» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018.

За результатом перевірки контролюючим органом було складено Акт перевірки № 11/10-36-14-14/38134017 від 10.01.2019.

Не погодившись з прийнятим Актом перевірки, позивач подав на нього заперечення, що стало підставою для проведення відповідачем у період з 18.02.2019 по 26.02.2019 документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Велнес Медікал» з питань, що стали предметом оскарження Акту перевірки від 10.01.2019.

За результатом перевірки складено Акт від 05.03.2019 № 168/10-36-14-14/38134017, відповідно до висновків якого позивачем допущено наступні порушення:

1. п. 44.1 п. 44.2 п. 44.3 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 2 227 099 грн., у тому числі:

- за 2016 рік в сумі 891 667 грн.;

- за 2017 рік в сумі 834 420 грн.;

- за 9 місяців 2018 року в сумі 501 012 грн.

2. п. 44.1 п. 44.3 ст. 44, пп. «а» п. 198.1 та абзацу першого пп. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 2 213 319 грн., в тому числі:

- за січень 2016 року в сумі 41 544 грн.;

- за лютий 2016 року в сумі 35 103 грн.;

- за березень 2016 року в сумі 43 385 грн.;

- за квітень2016 року в сумі 95 695 грн.;

- за травень 2016 року в сумі 54 234 грн.;

- за червень 2016 року в сумі 64 378 грн.;

- за липень 2016 року в сумі 48 780 грн.;

- за серпень 2016 року в сумі 85 761 грн.;

- за вересень 2016 року в сумі 80 539 грн.;

- за жовтень 2016 року в сумі 64 995 грн.;

- за листопад 2016 року в сумі 40 717 грн.;

- за грудень 2016 року в сумі 74 373 грн.;

- за січень 2017 року в сумі 54 779 грн.;

- за лютий 2017 року в сумі 52 216 грн.;

- за березень 2017 року в сумі 108 681 грн.;

- за квітень 2017 року в сумі 83 751 грн.;

- за травень 2017 року в сумі 97 823 грн.;

- за червень 2017 року в сумі 66 415 грн.;

- за липень 2017 року в сумі 106 960 грн.;

- за серпень 2017 року в сумі 80 217 грн.;

- за вересень 2017 року в сумі 79 393 грн.;

- за жовтень 2017 року в сумі 87 040 грн.;

- за листопад 2017 року в сумі 64 620 грн.;

- за грудень 2017 року в сумі 45 239 грн.;

- за січень 2018 року в сумі 140 879 грн.;

- за лютий 2018 в сумі 59 433 грн.;

- за березень 2018 року в сумі 53 431 грн.;

- за квітень 2018 року в сумі 40 216 грн.;

- за травень 2018 року в сумі 52 138 грн.;

- за червень 2018 року в сумі 50 308 грн.;

- за липень 2018 року в сумі 52 663 грн.;

- за серпень 2018 року в сумі 38 489 грн.;

- за вересень 2018 року в сумі 69 123 грн.

3. п. 44.1 п. 44.3 ст. 44, пп. «а» п.198.1 та абзацу першого пп. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в період, що перевірявся на загальну суму 980 743 грн., в тому числі: за вересень 2018 року в сумі 980 743 грн.

Не погоджуючись з Актом перевірки від 05.03.2019 ТОВ «Велнес Медікал» подало заперечення від 17.04.2019.

На підставі Акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № від 06.05.2019 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» на суму 2 783 874 грн., з яких 2 227 099 грн. за основним платежем, та 556 775 грн. за штрафними санкціями;

- № від 06.05.2019 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на суму 3 319 979 грн., з яких 2 213 319 грн. за основним платежем та 1 106 660 грн. за штрафними санкціями;

- № від 06.05.2019 «В4» , яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 980 743 грн.

Користуючись своїм правом ТОВ «Велнес Медікал» оскаржило спірні повідомлення-рішення до ДФС України.

За результатами розгляду скарги ДФС України було прийнято рішення від 10.07.2019 № 31759/6/99-99-11-04-01-25, яким податкові повідомлення рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Крім того, ТОВ «Велнес Медікал» було подано скаргу до Ради бізнес-омбудсмена, в результаті чого листом від 26.06.2019 № 19688 було підтримано позицію позивача та рекомендовано ДФС України скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із висновками перевірки та винесеними за її результатами податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до п. 134.1.1 ст. 13 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 5 ст. 8 даного Закону підприємство самостійно визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як передбачено ч. 2, 3 ст. 9 Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Згідно абзацу другого п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до п. 3.1 Положення №88 облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Викладене вище свідчить про те, що записи у регістрах бухгалтерського обліку проводяться лише на підставі первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, а інформація про господарські операції, здійснені позивачем за звітний період, на підставі облікових регістрів, відображається у податковій звітності.

ТОВ «Велнес Медікал» на підтвердження реальності здійснення операцій з контрагентами надано суду відповідні договори, додаткові угоди до них, акти виконаних робіт та звіти про надання послуг.

Зазначені документи є первинними документами у розумінні чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вказані документи були направлені на адресу відповідача в додатку до заперечень від 28.01.2019 на Акт перевірки № 11/10-36-14-14/38134017 від 10.01.2019.

Суд звертає увагу на той факт, що чинне законодавство України не містить вичерпного переліку документів, які б підтверджували факт надання маркетингових послуг, послуг з перепродажної підготовки та просування товарів, послуг по розміщенню на території торгових точок виконавця продукції та інших подібних послуг.

Також, у листі ДФС України № 9062/Б/99-99-17-02-02-14 від 28.09.2015 зазначено, що факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг).

Маркетингові послуги належать до безтоварних операцій і за своєю суттю є витратами на збут. Документи, що підтверджують фактичне отримання маркетингових послуг є акти приймання-передачі послуг або інші документи, що підтверджують фактичне надання (отримання) послуг, які повинні мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також можуть бути інші документи, наприклад, звіти про надані послуги, а також інші документи, що підтверджують результати наданих маркетингових послуг або маркетингових досліджень.

Таким чином, висновок відповідача про те, що у ТОВ «Велнес Медікал» відсутні документи на підтвердження реального здійснення операцій з такими контрагентами як: ТОВ-НВП «Аргон», ТОВ «Маркет Універсал ЛТД», ТОВ ВКФ «Віса», ТОВ «ТАС-Фарма», ДВТП «Волиньфармпостач», ТОВ «Фармако», ДП американської корпорації «Джорджія Інтернешнл, ЛТД», ТОВ «Суматра-ЛТД», СП «Оптіма-Фарм, ЛТД», ПП фірма «Санітас», ТзДВ «Рівнефармація», ТОВ «Аптека гормональних препаратів», ПП «Конекс», ТОВ «Абсолют ЛТД», ТОВ «Роджерс», ПрАТ «Ексімед», ПП «Аптека Славутич», ТОВ «Юніфарма», ТОВ «Аптека № 338», Приватна фірма «Гамма-55», ТОВ «Українська Медична Група», Мале колективне підприємство «Фармако», ОСОБА_1 , ТОВ «Аптека Медичної Академії», ТОВ фірма «Медфарм», ТОВ «Олфа», ТОВ «Компанія «Фарм-Союз», ТзОВ «Зіма», ТОВ «Астарта», ТОВ «БМТС», ТОВ «Маркет-Сервіс», ТОВ «МВВ Інструментс», ТОВ «БаДМ», ТОВ «Система аптек «Лінда-Фарм», ТОВ «Аптека низьких цін», ТОВ «Віталюкс», ТОВ «ДЦ «Україна», ТОВ «Восторг», ПП «Кіф», ТОВ «Пані Аптека», ПОКП «Полтавафарм», ТОВ «Тайлон» та іншими спростовуються наданими контролюючому органу договорами та актами до них, які є первинними документами та містять всі необхідні реквізити та інформацію, що підтверджує реальність операцій.

Також, як вбачається з Акту перевірки відповідачем зазначено про порушення ТОВ «Велнес Медікал» податкового законодавства, зокрема, п. 44.1 п. 44.3 ст. 44, пп. «а» п. 198.1 та абзацу першого пп. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 п. 200.2 п. 200.4 ст. 200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, а саме: заниження податку на додану вартість за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, всього у сумі 1 232 576, 00 грн.

Крім того, в Акті перевірки зазначено про завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту на загальну суму 980 743 грн., в тому числі за вересень 2018 року в сумі 980 743 грн.

Однак, дані висновки контролюючого органу є похідними від тих, що стосуються порушень п. 44.1 п. 44.2 п. 44.3 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України і заниження податку на прибуток і ґрунтується на відсутності та ненаданні позивачем документів, що могли б підтвердити реальне здійснення господарських операцій із контрагентами та правильність нарахування фінансового результату до оподаткування (прибутку), у тому числі й 20% ПДВ.

Вказані висновки є хибними, оскільки у ТОВ «Велнес Медікал» наявні усі необхідні первинні та інші документи стосовно виконання робіт (послуг) за договорами, що у своїй сукупності підтверджують реальність здійснення господарських операцій із відповідними контрагентами.

Крім того, відсутність порушень ТОВ «Велнес Медікал» щодо завищення податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується правильним застосуванням норм пп. 198.6 ст. 198 ПК України, оскільки позивачем було включено до податкового кредиту лише суми податку на додану вартість, що випливають із податкових накладних, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних.

У своєму відзиві відповідач зазначає, що ним з метою отримання документів та пояснень ТОВ «Велнес Медікал» було вручено останньому письмовий запит про надання документів № 1 від 26.02.2019 у термін до 12:00.

У зв`язку з ненаданням документів на вказаний запит ГУ ДФС у Київській області було складено Акт від 26.02.2019 № 146/10-36-14-14/38134017 про ненадання платником податків документів під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Велнес Медікал».

Враховуючий викладене, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що співробітники відповідача вручили ТОВ «Велнес Медікал» запит про надання документів № 1 від 26.02.2019 в останній день перевірки, тобто 26.02.2019.

Вказаний запит містив вимогу про надання за місцезнаходженням платника податків з дотриманням вимог ст. 42 глави 1 розділу ІІ ПК України та за адресою: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34, каб. 02 (відділ аудиту ГУ ДФС) у термін до 12:00 26.02.2019, інформації, документів/копій документів, засвідчених підписом посадової особи та скріплених печаткою (за наявності) з питань, вказаних в запиті, а саме: звітів про виконання робіт (послуг) з маркетингу, перепродажної підготовки та просування товарів, послуг по розміщенню на території торгових точок виконавця продукції та інших подібних послуг щодо 15 контрагентів-постачальників ТОВ «Велнес-Медікал».

У свою чергу позивач зазначає, що вказаний запит було вручено приблизно о 10:00, однак виконати вимоги контролюючого органу щодо пред`явлення затребуваних документів до 12:00 того ж дня не було об`єктивно можливим з огляду на відсутність достатнього часу на виготовлення значної кількості копій документів, необхідність засвідчення виготовлених копій, а також надання копій за визначеною в запиті адресою, а не за адресою ТОВ «Велнес Медікал».

З матеріалів справи вбачається, що усі запитувані відповідачем у запиті документи надавалися до уваги співробітників відповідача як в ході перевірки, та к і були окремо надані разом із запереченнями на Акт перевірки 17.04.2019, однак жодної письмової відповіді від ГУ ДФС у Київській області щодо розгляду заперечень отримано ТОВ «Велнес Медікал» не було.

Крім того, з наявних матеріалів справи вбачається, що до заперечень від 28.01.2019 на Акт перевірки, оформлений за результатами документальної планової виїзної перевірки в січні 2019 року, ТОВ «Велнес Медікал» було надано договори із всіма контрагентами та всі акти за такими договорами.

Також, суд звертає увагу на те, що з Акту перевірки вбачається, що відповідач дійшов висновку про нереальність операцій і з рештою контрагентів, щодо яких запитів позивачу не надавалися, в той час як договори та інші документи ГУ ДФС у Київській області не аналізувались.

Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачем було допущено порушення при оформленні спірного повідомлення-рішення форми «В4».

Так, згідно з п. 8 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків при складанні податкового повідомлення-рішення йому присвоюється номер, який вноситься до реєстру, передбаченого пунктом 1 розділу IV цього порядку. Натомість вказане повідомлення-рішення, яке було надано платнику податків, не містило ані номеру, ані дати його прийняття.

В процесі розгляду справи відповідачем було надано суду спірне повідомлення-рішення форми «В4», що дало змогу його правильно ідентифікувати.

Крім того, ТОВ «Велнес Медікал» отримало спірні повідомлення-рішення без будь-якої відповіді або ж висновку щодо результатів розгляду заперечень від 17.04.2019 на Акт перевірки від 05.03.2019 та оцінки контролюючого органу наведених в цих запереченнях доводів платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 19688 під час розгляду скарги ТОВ «Велнес Медікал» було рекомендовано ДФС України врахувати пропозиції Ради бізнес-омбудсмена при прийнятті рішення, а у випадку їх відхилення - зазначити мотиви такого відхилення з посиланнями на положення законодавства стосовно кожної пропозиції та аргументу Ради.

Проте, у своєму рішенні від 10.07.2019 № 31759/6/99-99-11-04-01-25 ДФС України порушило вимоги Порядку оформлення і подання скарг платникам податків та їх розгляду контролюючими органами, оскільки будь-яких мотивів та підстав відхилення як доводів позивача так і рекомендацій Ради бізнес-омбудсмена, не було наведено.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач правомірність своїх дій та прийнятого рішення не довів, натомість доводи позивача знайшли своє підтвердження та обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19, 77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Велнес Медікал» (08133, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 2-А, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А, ) № від 06.05.2019 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» на суму 2 783 874 грн., з яких 2 227 099 грн. за основним платежем, а 556 775 грн. за штрафними санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А, ) № від 06.05.2019 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на суму 3 319 979 грн., з яких 2 213 319 грн. за основним платежем, 1 106 660 грн. за штрафними санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А, ) № форми «В4», яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 980 743 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велнес Медікал» (08133, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 2-А, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур