Справа № 240/11735/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11735/19 Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

18 червня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року (рішення прийнято у м. Житомирі, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови здійснити перерахунок (донарахування) вихідної допомоги при звільненні згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №55 від 28 лютого 2018 року, виходячи з розрахунку 50% фактичного грошового забезпечення (з урахуванням усіх виплат та доплат, які позивач отримала після звільнення за період проходження військової служби до 28 лютого 2018 року) за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням в складі грошового забезпечення для обрахунку суми щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок (донарахування) та виплатити різницю розміру вихідної допомоги при звільненні, виходячи з розрахунку 50% фактичного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням в складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення.

2. У обґрунтування позову позивач зазначив, що при звільненні, позивачу відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без врахування додаткової щомісячної грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 та індексації грошового забезпечення. Вказує, що у зв`язку з викладеним звернулась до відповідача з проханням здійснити доплату одноразової грошової допомоги з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та індексації грошового забезпечення, проте, відповідачем їй відмовлено та повідомлено про правильність обчислення допомоги, оскільки винагорода та індексація не включаються до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року позов задоволено.

3.1. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку (донарахування) одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, які позивач отримав за час проходження військової служби.

3.2. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, які позивач отримав за час проходження військової служби з урахуванням раніше виплачених сум.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити.

4.1. У обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом першої інстанції не враховано те, що індексація не включається до складу грошового забезпечення, оскільки не є щомісячною виплатою. Також вказав, згідно з п. 8 Інструкції №550 додаткова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, одноразової допомоги в разі звільнення; під час звільнення з військової служби та проведення усіх розрахунків та виплат у позивача не виникало ніяких заперечень.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Судом встановлено, що 26 лютого 2018 року ОСОБА_1 відповідно до наказу командира 30 окремої механізованої бригади (по особовому складу) №35-рс звільнено з військової служби у запас за пунктом «ї» з урахуванням підпункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (які в особливий період крім проведення мобілізації та введення воєнного стану проходить військову службу за контрактом строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, крім випадків визначених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону) та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №55 від 28 лютого 2018 року ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини (а.с.13).

6. У лютому 2018 року ОСОБА_1 нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

7. Однак, у червні 2019 року ОСОБА_1 стало відомо, що її права при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі звільнення, відповідачем порушено, оскільки у разі звільнення військовослужбовцям встановлено, що Постановою Верховного Суду України 21 червня 2018 року (справа №813/2154/1) винесено рішення, згідно якого щомісячна додаткова грошова винагорода повинна враховуватись у розмірі грошового забезпечення, з якого проводиться нарахування та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні.

8. 18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з вимогою провести донарахування розміру одноразової грошової допомоги при звільненні за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого вона нараховується, щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити виплату суми перерахунку (а.с.31).

9. 31 липня 2019 року ОСОБА_1 отримано від Військової частини НОМЕР_1 відмову, оформлену листом №4534 від 24 липня 2019 року, у задоволенні її вимог щодо проведення донарахування розміру одноразової грошової допомоги при звільненні та повідомлено, що у повному обсязі виплачено одноразову грошову допомогу у разі звільнення в розмірі 50% місячного грошового забезпечення (без урахування додаткової грошової винагороди) за 25 повних календарних років служби і підстав для донарахування не вбачається (а.с.32-33).

10. Не погоджуючись із наданою відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернулась із вказаним позовом до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

11. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у здійсненні перерахунку (донарахування) вихідної допомоги при звільненні з урахуванням в складі грошового забезпечення для обрахунку суми щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення.

12. Відповідач зазначив, що додаткова винагорода не входить до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, одноразової допомоги у разі звільнення, а також те що включення індексації до розрахунку одноразової грошової допомоги у разі звільнення не передбачено чинним законодавством.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Конституція України.

14. Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.11.1991 №2011-XII (Закон №2011-ХІІ).

15. Закон України від 3 липня 1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення".

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

16. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач, відмовляючи позивачу у проведенні нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні із врахуванням сум індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, діяв протиправно. Також дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання військової частини нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації, яку позивач отримав за час проходження військової служби згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі №240/5836/18 та отримуваної щомісячної додаткової винагороди з урахуванням раніше виплачених сум.

17. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації. Натомість, рішення суду про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, колегія суддів вважає необґрунтованим.

18. Відповідно до преамбули Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) цим Законом визначаються основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, соціального та правового захисту, а також гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах.

19. Згідно пунктів 1, 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

20. До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

21. Згідно ч.2 ст.15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

22. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання, встановлених Конституцією України, гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

23. Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

24. Правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

25. Отже, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

26. Як зазначалося вище, п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" закріплено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

27. Відповідно до п. 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (чинної на ча проходження військової служби), військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).

28. Із зазначеного слідує, що одноразова грошова допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення, на яке має право військовослужбовець на день звільнення. Тобто, одноразова грошова допомога при звільненні розраховується станом на момент звільнення за останньою посадою, яку займав військовослужбовець.

29. При звільненні позивачу індексація не нараховувалась та не виплачувалась.

30. Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі №240/5836/18 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року. Рішення набрало законної сили 28 травня 2019 року. Тобто, даним судовим рішенням встановлено право позивача на отримання індексації грошового забезпечення у період проходження військової служби.

31. З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що індексація є складовою грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

32. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що розмір грошової допомоги при звільненні розраховується виходячи із 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби до якого включається сума індексації за відповідний місяць перед звільненням, а не загальний розмір індексації.

33. З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації.

34. Щодо нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, колегія суддів зазначає наступне.

35. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

36. Відповідно до статті 1-2 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

37. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону №2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

38. Як зазначалось, частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

39. Аналогічне положення міститься також у постанові Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року № 1294, в якій установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

40. Проаналізувавши положення Закону №2011-ХІІ, Конституційний Суд у рішенні від 13 травня 2015 року у справі №4-рп/2015 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зазначив, що існує єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

41. Конституційний Суд України наголошує, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

42. Отже, перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій зазначених категорій осіб, визначається виключно законами України.

43. Граматичний аналіз положень першого речення частини третьої статті 63 Закону дає підстави стверджувати, що слова „надбавок, доплат, підвищень" є вставленою конструкцією словосполучення „нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення", яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

44. З огляду на наведене Конституційний Суд України дійшов висновку, що додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при перерахунку пенсій, визначаються виключно законами України, а встановлений у положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним.

45. За змістом статті 15 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

46. Постановою від 22 вересня 2010 року №889, яка стосується питань грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій (далі - Постанова № 889), Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

47. Зокрема, у пункті 1 Постанови № 889 передбачена виплата винагороди:

1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

48. На виконання Постанови № 889 Міністр оборони України наказом від 15 листопада 2010 року №595 затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2010 року за № 1194/18489 з наступними змінами; Інструкція № 595), положення якої застосовувались з 01 жовтня 2010 року.

49. Відповідно до пункту 3 Інструкції № 595 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

50. Згідно з пунктом 5 Інструкції № 595 винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

51. Пунктом 8 Інструкції № 595 встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

52. Приписами пункту 9 Інструкції № 595 обумовлено, що розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

53. З аналізу наведених правових норм вбачається, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Постановою № 889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога, передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ. Ця винагорода має окремий, особливий і разовий характер виплати, оскільки виплачується тільки тим категоріям військовослужбовцям, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати.

54. Винагорода виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення. Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

55. Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений Верховним Судом у постановах Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №761/17387/17, від 19.06.2018 у справі №825/1138/17, від 03.04.2019 у справі №808/2189/16, від 19 червня 2018 року у справі №825/1138/17. Тому, апеляційний суд вважає помилковими посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 10.05.2019 у справі №820/5285/17.

56. З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, щомісячна додаткова грошова винагорода не є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і не повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні. Відтак, спірні дії відповідача є правомірними, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

57. Суд першої інстанції викладеного не врахував, у зв`язку з чим прийшов до передчасного висновку про задоволення позовних вимог в частині нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

58. Доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

59. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

60. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

61. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

62. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

63. Оскаржуване рішення суду першої інстанції вказаним вимогам частково не відповідає.

64. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

65. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

66. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права в частині задоволення позовних вимог про нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог. В решті позовних вимог рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

VІІ.СУДОВІ ВИТРАТИ

67. Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

68. Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

69. При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у загальному розмірі 768,40 грн (квитанція 0.0..1 від 19.11.2019).

70. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку (донарахування) одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, які позивач отримав за час проходження військової служби, та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, які позивач отримав за час проходження військової служби з урахуванням раніше виплачених сум.

Прийняти в цій частині постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 384,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.