Справа № 635/580/20
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №635/580/20
Провадження по справі №2-а/635/37/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання - Ус Ю.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - інспектор взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Матвєєв Вадим Володимирович,

відповідач - Департамент патрульної поліції,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Матвєєва Вадима Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 пред`явив до суду позов шляхом подання адміністративної позовної заяви до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Матвєєва Вадима Володимировича, яким просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №044107 від 15 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15 січня 2020 року о 21 годині 10 хвилин керував транспортним засобом «VOLVO FN», державний номер НОМЕР_1 на автошляху Харків-Суми, де був зупинений інспектором взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Сумській області Матвєєвим В.В., який на місці зупинки виніс постанову серії ДП 18 №044107 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за порушення п.31.4.3 ПДР України, оскільки в темну пору доби на транспортному засобі не горів правий габарит. Позивач зазначає, що при розгляді адміністративної справи інспектор Матвєєв В.В. всебічно не з`ясував обставини справи, на підставі яких встановив вину позивача, та, не зважаючи на те, що вказана технічна несправність була усунута позивачем на місці, тому не могла бути в подальшому причиною, яка може привести до ускладнення руху інших транспортних засобів, застосував найбільше стягнення, не врахувавши такі обставини як незадовільний стан дорожнього покриття, який спричинив тимчасовий розлад в роботі правого габариту, миттєве відновлення його роботи та той факт, що позивач, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності за подібні правопорушення, є багатодітним батьком, що сплата штрафу вплине на його фінансовий стан. Крім того, у зв`язку з тим, що під час розгляду справи інспектор Матвєєв В.В. не роз`яснив позивачу права відповідно до ст. 268 КУпАП, останній не мав змогу надати пояснення. Позивач зазначає, що автомобіль який він експлуатував, не мав технічних несправностей, встановлених п. 31.4.3 Правил Дорожнього руху України, а габаритні ліхтарі на транспортному засобі та його напівпричепі, їх кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи відповідали вимогам конструкції транспортного засобу, однак через незадовільний стан дороги, по якій рухався позивач, правий габарит тимчасово припинив працювати, при незначному дотику до нього лампочка включилась і почала світити знову.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 січня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Матвєєва Вадима Володимировича, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

26 березня 2020 року від відповідача - інспектора Матвєєва В.В. до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що 15 січня 2020 року близько 21 години 10 хвилин на автошляху Н-12 в Охтирському районі Сумської області нарядом поліції було виявлено автомобіль Вольво, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з технічною несправністю, а саме - в темну пору доби не горів правий задній габаритний ліхтар, що є порушенням п.31.4.3 а Правил дорожнього руху, вказане порушення було зафіксовано на службовий відеореєстратор. Після зупинки транспортного засобу інспектор Матевєєв В.В. підійшов до позивача ОСОБА_1 , відрекомендувався, пояснив суть скоєного правопорушення та попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що ОСОБА_2 не заперечував. Далі інспектор Матвєєв В.В. пояснив ОСОБА_3 , яке правопорушення він скоїв, роз`яснив йому вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, після розгляду якої в присутності ОСОБА_3 інспектор Матвєєв В.В. виніс постанову серії ДП18 № 044107 у справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, копія постанови на місці була вручена ОСОБА_1 . Відповідач вважає, що винесена ним постанова є законною та обґрунтованою, ухваленою за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, який був проведений з дотриманням вимог ст.276 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015. Додав до відзиву диск з відеозаписом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 травня 2020 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Департамент патрульної поліції.

Позивач у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що він 15 січня 2020 року керував автопоїздом «VOLVO FN» державний номер НОМЕР_1 та рухався по автошляху Харків-Суми, при цьому зазначив, що перед виїздом він переконався у технічній справності автомобіля, всі прибори були справними. На шляху прямування він був зупинений працівниками поліції, які винесли відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. При цьому, у вказаній постанові праціниками поліції жодним чином не відображено, що він керував автопоїздом, який складався з тягача та напріпричепа, а також, що він є багатодітним батьком. Так, в момент зупинки на його транспортному засобі дійсно не горів правий задній габаритний ліхтар на тягачу, а отже, за думкою позивача, жодним чином не створював небезпеки для дорожнього руху, оскільки позаду тягача знаходився це напівпричеп, на якому всі прибори були справними. Крім того, позивач пояснив працівникам поліції, що габаритний ліхтар прийшов в несправність через незадовільний стан дороги, по якій він рухався, і що він не заперечує усунути зазначену несправність, якщо йому буде надана така можливість, на що останні повідомили, що він це зможе зробити після складання відносно нього постанови. На прохання позивача відкласти розгляд справи працівники поліції відмовили.

Відповідач - інспектор Матвєєв В.В. у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 205 КАС України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів, належним чином повідомлених.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

15 січня 2020 року інспектором взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Матвєєвим В.В. винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 044107, зі змісту якої слідує, що 15 січня 2020 року о 21 годині 10 хвилини ОСОБА_1 на автошляху Н-12 в Охтирському районі Сумської області керував транспортним засобом VOLVO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не горів правий габаритний ліхтар, чим порушив вимоги п. 31.4.3а ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

З постанови вбачається, що правопорушення зафіксовано відеореєстратором № 71, відео додається до постанови.

Позивач заперечує обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, а також як на підставу протиправності винесеної постанови, посилається на недотримання інспектором процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 31.4.3 а ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно з законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 1 ст.9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Згідно з ч.1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст.258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395

Так, ч.2 ст.258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 121 КУпАП.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У ст.245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч.2 ст.55 Конституції України та ст.6 КАС України.

Нормами ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію"(надалі - Закон № 580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

В обґрунтування підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем був зроблений відеозапис.

Згідно зі ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Як вказує позивач, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач не виконав вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не дотримався процедури розгляду справи та фактично не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Такі доводи позивача жодним чином не спростовані відповідачами та повністю узгоджуються з матеріалами справи та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, наданим працівниками поліції.

Так, зі змісту відеозапису вбачається, що працівниками поліції при винесенні оскаржуваної постанови не були в повному обсязі роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відеозапис містить лише роз`яснення права знайомитися з матеріалами справи, подавати докази і клопотання, інші права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснені не були. Більш того, як свідчить вказаний відеозапис, позивач, скориставшись своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи, заявив таке клопотання, однак працівники поліції не надали йому можливості реалізували це право, зазначивши про відсутність таких матеріалів.

Одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на захист/юридичну допомогу, таке право становить одну з основоположних засад справедливого розгляду. Відповідно до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що беручи до уваги особливу вразливість особи на початкових етапах провадження, коли він потрапляє в стресову ситуацію, забезпечення доступу до захисника на ранніх етапах є процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основною гарантією недопущення порушення його прав.

Разом з тим, право на захист ОСОБА_1 також не було роз`яснено, про що свідчить відеозапис з нагрудних камер.

Позивач в ході судового розгляду повідомив про те, що до постановлення оскаржуваної постанови розгляду по справі по суті не було, працівники поліції одразу винесли постанову та вручили її позивачу. Такі доводи позивача жодним чином не спростовуються відеозаписом та іншими матеріалами справи. Крім того, як вбачається зі змісту відеозапису, ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справи, однак таке клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності було відхилено.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16а зазначив, що ненадання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є підставою для скасування постанови.

Наведене свідчить, що під час винесення оскаржуваної постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи. Доказів того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачеві були роз`яснені у повному обсязі його права, відповідачем суду не надано, такі відомості також відсутні в оскаржуваній постанові та у дослідженому у судовому засіданні відеозаписі.

Крім того, згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав про те, що відсутність посилань в оскаржуваній постанові про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, є підставою для визнання відеозапису неналежним доказом ( постанова від 15 листопада 2018 року у справі №524/5536/17).

В оскаржуваній постанові мається посилання на здійснення відеозапису правопорушення відеореєстратором №71, що не є повним найменуванням технічного засобу, за допомогою якої здійснюється відеозапис. Разом з тим, інспектором поліції Матвеєєвим В.В. до відзиву на позов надані документи, в тому числі на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, які не містять жодного посилання на реєстратор, вказаний в постанові, що позбавляє суд можливості встановити правильність зазначення технічного засобу, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові та надати оцінку доказу - відеозапису.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення, посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №044107 від 15 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП України скасувати та надіслати справу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме - Управління патрульної поліції у Сумській області.

Враховуючи висновок суду про необхідність скасування оскаржуваної постанови з одночасним направленням справи на новий розгляд до компетентного органу, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Матвєєва Вадима Володимировича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №044107 від 15 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП України та накладення штрафу у розмірі 340 гривен.

У задоволенні позову у частині закриття провадження у справі - відмовити.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП України направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції у Сумській області.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: Матвєєв Вадим Володимирович, інспектор взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, службова адреса: 40009, м.Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: м.Київ, вул.Федора Ернста, буд.3.

Суддя Т.В.Бобко