Справа № 200/5684/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

17 червня 2020 р. Справа №200/5684/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Логойди Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву комунального підприємства «Управління міського господарства» про забезпечення поданого ним адміністративного позову до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

16 червня 2020 року комунальне підприємство «Управління міського господарства» звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 13.02.2020 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) на 41 837 824,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 13.02.2020 року №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 16 452 072 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 13.02.2020 року №, яким застосовано штраф на загальну суму 19 078 384,70 грн.

Позивач також подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- зупинити дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо стягнення грошових зобов`язань на підставі податкових повідомлень-рішень від 13.02.2020 року №, від 13.02.2020 року №, від 13.02.2020 року № до розгляду справи та набрання законної сили судовим рішенням;

- зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - податкової вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області - стягнення грошових зобов`язань на підставі податкових повідомлень-рішень від 13.02.2020 року №, від 13.02.2020 року №, від 13.02.2020 року № до розгляду справи та набрання законної сили судовим рішенням.

Заяву обґрунтовував тим, що йому від представників відповідача в усній формі стало відомо, що Головне управління ДПС у Донецькій області готує податкову вимогу щодо стягнення грошових коштів за зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями. Між тим, у зв`язку із поданням адміністративної позовної заяви податкові повідомлення-рішення є неузгодженими до набрання судовим рішенням законної сили, тому здійснення відповідачем заходів щодо стягнення грошових зобов`язань на підставі податкової вимоги є необґрунтованими. Крім того, передчасне стягнення грошових зобов`язань з позивача може призвести до істотного ускладнення і ефективного захисту та відновлення інтересів позивача у зв`язку з можливим блокуванням грошових коштів на рахунках позивача, що призведе до неможливості виконання інших зобов`язань, виплати заробітної працівникам та інших негативних наслідків.

Розглянувши заяву суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 4 ст. 150 вказаного Кодексу визначено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 151 вказаного Кодексу позов може бути забезпечено:

- зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 вказаного Кодексу).

Судом встановлено, що в період з 26.12.2019 року по 13.02.2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі наказу Головного управління ДПС у Донецькій області від 17.12.2019 року № 934 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань правомірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за жовтень 2019 року (по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2019 року від 20.11.2019 року №) з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 19.12.2019 року №, за результатами якої складено акт від 17.01.2020 року №53/05-99-04-02/23982460, яким встановлені певні порушення вимог законодавства.

На підставі вказаного акту щодо позивача винесені податкові повідомлення-рішення:

- від 13.02.2020 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) на 41 837 824,50 грн.;

- від 13.02.2020 року №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 16 452 072 грн.;

- від 13.02.2020 року №, яким застосовано штраф на загальну суму 19 078 384,70 грн.

Не погодившись з прийнятими рішеннями позивач 02.03.2020 року звернувся із скаргою до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 29.04.2020 року №14995/6/99-00-08-05-01-06 податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга без задоволення.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 вказаного Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Отже, стягнення коштів здійснюється лише в разі виникнення податкового боргу (тобто, узгодженого грошового зобов`язання) не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податків податкової вимоги шляхом звернення контролюючого органу до суду, та, відповідно, винесення судового рішення про стягнення такого боргу.

Зі змісту заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що податкова вимога контролюючим органом ще не виносилася, і, відповідно, позивачу не надсилалася, подальші дії щодо стягнення податкового боргу відповідачем не вчинялися.

Крім того, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 вказаного Кодексу), що унеможливлює надіслання податкової вимоги.

Навіть в разі надіслання податкової вимоги та звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення коштів провадження в такій справі підлягає зупиненню через об`єктивну неможливість розгляду справи до вирішення справи про оскарження податкових повідомлень-рішень або ж оскарження вимоги (п. 3 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, наявність передбачених п. 2 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для забезпечення позову позивачем не наведено, і судом не встановлено.

З огляду на наведене правові підстави для забезпечення позову із зазначених позивачем підстав відсутні.

Крім того, норми Кодексу адміністративного судочинства України, що регулюють питання забезпечення позову, не є імперативними, а встановлюють право судді на вчинення таких процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви комунального підприємства «Управління міського господарства» про забезпечення поданого ним адміністративного позову до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 червня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда