Справа № 823/5108/15
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року справа № 823/5108/15

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Укртехпром-2001» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося приватне підприємство «Укртехпром-2001» (далі - позивач) з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) від 30.09.2015 № в частині про донарахування податку на додану вартість в сумі 263745 грн. 81 коп. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 131872 грн. 90 коп.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2020 року вищевказані рішення скасовано та справу направлено до Черкаського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Вказана адміністративна справа надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду 24.04.2020 та передана шляхом автоматизованого розподілу судді Гаращенку В.В., у зв`язку з чим ухвалою судді від 29.04.2020 прийнята до свого провадження.

Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Ухвалою суду від 29.04.2020 допущено заміну відповідача - державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області () на правонаступника відповідача - Головне управління ДПС у Черкаській області ().

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог щодо формування податкового кредиту, оскільки з контрагентом ФОП ОСОБА_1 здійснені реальні господарські операції, на підтвердження яких наявні необхідні, належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, а висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами.

За вказаних обставин позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення в оскарженій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

У письмових запереченнях представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що оскаржуване ППР прийнято у зв`язку з виявленими під час перевірки невідповідностями, зокрема ненаданням в ході перевірки додаткових угод із визначеним іншим поточним рахунком, відмінним від рахунку, визначеного у договорах поставки. Також в ході перевірки встановлено відсутність документів передбачених Порядком одержання допуску (посвідчення) на право роботи, пов`язаної з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами. Відповідач зазначає про відсутність у контрагента позивача (ФОП ОСОБА_1 ) складських приміщень для зберігання агрохімікатів (що відповідають санітарно-гігієнічним вимогам та правилам техніки безпеки і мають санітарні паспорти, засвідчені санітарно-епідеміологічною службою, органами державного пожежного нагляду, спеціально уповноваженими органами з питань екології та природних ресурсів), резервуарів (ємностей), оснащення чи будь-яких відповідних умов для зберігання товару (карбамідно-аміачна суміш, гарантійний термін придатності 6 міс), з урахуванням його специфіки (рідка речовина, необхідні ємності з антикорозійним покриттям), найманих працівників свідчать, що свідчить про те, що господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність факту реального здійснення сторонами господарської операції, та здійснено з метою завищення підприємством суми витрат. На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10 квітня 2020 року, ухвалою судді від 29.04.2020 зобов`язано позивача протягом п`яти робочих днів з дати отримання копії даної ухвали надати Черкаському окружному адміністративному суду письмові пояснення, в яких надати відповіді на запитання:

- де, у кого та на підставі яких документів здійснювалось зберігання товару придбаного у ФОП ОСОБА_1 згідно договорів поставки від 10.04.2014 №8, від 18.04.2014 №10, від 29.04.2014 №13, від 02.05.2014 № 14, від 08.05.2014 №15, від 18.07.2014 №37, від 05.08.2014 №40? На підтвердження письмових пояснень надати належним чином засвідчені копії усіх наявних у позивача документів.

У наданих до суду додаткових поясненнях позивач стверджує, що придбані в ФОП ОСОБА_1 в 2014 році КАС-32 та аміачна вода в основному в той же день реалізовувалися та вантажним автотранспортом перевозилася до покупців. Частина товару незначний час зберігалася на виробничій базі ПП «Укртехпром -2001» по просп. Хіміків, 74 в м. Черкасах в ємкостях для зберігання рідини, а в подальшому реалізовувалася та вантажним автотранспортом перевозилася до покупців.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Приватне підприємство «Укртехпром-2001» зареєстроване як юридична особа з 16.01.2001 ().

Як встановлено судом, на підставі наказу від 06.08.2015 № 939 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «Укртехпром-2001», направлень на перевірку від 21.08.2015 № 329/23-01-22-01 та № 328/23-01-22-01 службовими особами відповідача проведено планову виїзну перевірку приватного підприємства "Укртехпром-2001" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 до 31.12.2014.

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:

- пунктів 198.1, 198.3, 198.5, 198.6 ст.198 та пунктів 201.1 ст.201 Податкового кодексу України та п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 №1379, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 297144 грн. в т.ч. за квітень 2014 року - 87863 грн., травень 2014 року - 126678 грн., липень 2014 року - 6167 грн., серпень 2014 року - 31033 грн., жовтень 2014 року - 12005 грн., грудень 2014 року - 33398 грн.

За результатами перевірки складено акт від 18.09.2015 №219/23-01-22-01/31278463 (далі - акт перевірки), з якого вбачається, що до вказаних висновків відповідач дійшов з огляду на наступне: у ході аналізу товарно-транспортних накладних встановлено, що пунктом навантаження є вул. Першотравнева, 72, м. Черкаси , де знаходиться ПАТ «Азот»; під час перевірки не надано документів щодо допуску до робіт з агрохімікатами; відсутність у контрагента позивача - ФОП ОСОБА_1 речових прав на нерухоме майно, не подання ним розрахунків форми 1 ДФ, ЄСВ, що свідчить про відсутність працівників та про відсутність взаємовідносин для отримання послуг.

Зазначене, на думку перевіряючих свідчить, що реально правочини між позивачем та вказаним контрагентом не відбувалися. На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване ППР від 30.09.2015 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість (далі-ПДВ) за основним платежем у сумі 297 144 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 148 572 грн.

Судом узято до уваги, що зазначене ППР оскаржується позивачем у частині про донарахування ПДВ в сумі 263745 грн. 81 коп. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 131872 грн. 90 коп.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Питання, пов`язані з формуванням платником податкового кредиту, врегульовано ст.ст. 138, 139, 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті.

За змістом підпункту 138.1.1 пункту 138.1 названої статті ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За приписами підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактичні здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В інформаційному листі Вищого адміністративного суду від 01.11.2011 №1936/11/13-11 зазначено, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладено договори поставки: № 8 від 10.04.2014 щодо поставки товару - КАС-32 на загальну суму 169162 грн. 50 коп., в т.ч. ПДВ - 28193 грн. 75 коп.; № 10 від 18.04.2014 щодо поставки товару - КАС-32 на загальну суму 376855 грн., в т.ч. ПДВ - 62809 грн. 17 коп.; № 13 від 29.04.2014 щодо поставки товару - КАС-32 на загальну суму 95700 грн., в т.ч. ПДВ - 15950 грн.; № 14 від 02.05.2014 щодо поставки товару - КАС-32 на загальну суму 261638 грн. 10 коп., в т.ч. ПДВ - 43606 грн. 35 коп.; № 15 від 08.05.2014 щодо поставки товару - КАС-32 на загальну суму 499500 грн., в т.ч. ПДВ - 499500 грн. (помилково зазначено, повинно бути 83250 - а.с.56); № 37 від 18.07.2014 щодо поставки товару - КАС-32 на загальну суму 90000 грн., в т.ч. ПДВ - 15000 грн.; № 40 від 05.08.2014 щодо поставки товару - КАС-32 на загальну суму 136200 грн., в т.ч. ПДВ - 22700 грн.

Відповідно до п. 1.2 зазначених договорів, визначено, що найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниці виміру товару визначаються Сторонами згідно рахунку-фактури. Судом з акту перевірки встановлено, що у ході перевірки рахунки-фактури не надано.

Згідно п. 8.1 зазначених договорів визначено, що оплата товару на підставі Договору здійснюється Покупцем у розмірі 100% оплати шляхом безготівкового переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний у реквізитах у цьому Договорі. Відповідно до реквізитів зазначених договорів таким рахунком є: р/р № НОМЕР_1 в ПАТ «МК Банк», МФО 33933.

Позивачем через канцелярію суду подано ряд додаткових угод до вищевказаних договорів, укладених між ПП «Укртехпром-2001» та ФОП ОСОБА_1 згідно умовами яких змінені банківські реквізити: рахунок контрагента ФОП ОСОБА_1 відкритий у ПАТ «КБ Хрещатик» р/р № НОМЕР_2 , МФО 300670, та саме на ці реквізити позивачем сплачено вартість придбаних у ФОП ОСОБА_1 товарів.

Відповідач у справі не заперечує що ПП «Укртехпром-2001» здійснило оплату за придбаний товар у ФОП ОСОБА_1 та посилається на ряд платіжних доручень що відображено на сторінках 17-18 акту документальної перевірки.

Щодо посилань контролюючого органу на порушення позивачем законодавства, яке регулює порядок транспортування, зберігання, торгівлі пестицидами та агрохімікатами, суд зазначає, що порушення вказаних правил є підставою для притягнення винних осіб до відповідальності саме за порушення цих правил. При цьому, законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання правил транспортування, зберігання, торгівлі пестицидами та агрохімікатами, які не є законодавчими документами з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку податкового кредиту.

Крім того, як встановлено судом, одним з основних видів діяльності позивача є оптова торгівля хімічними продуктами.

Судом встановлено придбання позивачем товару у ФОП ОСОБА_1 в наступній послідовності та відповідно до:

- видаткової накладної № РН-0000057 від 05.08.2014 ПП «Укртехпром-2001» придбало в ФОП ОСОБА_1 товар КАС-32 в кількості 39,77 тон;

- товарно-транспортної накладної № 05/08 від 05.08.2014 підтверджено аналогічні обставини щодо придбання КАС-32 в кількості 39,77 тон.

- у відповідності до подорожнього листа вантажного автомобіля від 05.08.2014 вантаж КАС-32 в кількості 39,77 тон перевезено до ТОВ СП «Агро» до м. Миронівка.

- у відповідності до видаткової накладної №Н-05/08-2 від 05.08.2014 ПП «Укртехпром-2001» (придбаний в ФОП ОСОБА_1 товар КАС-32 в кількості 39,77 тон) реалізувало в тій же кількості для ТОВ СП «Агро» м. Миронівка, Київської області;

- реалізація товару КАС-32 в кількості 39,77 тон для ТОВ СП «Агро» підтверджується товарно-транспортною накладною № 0508/1.

Крім того, придбання товару здійснювалось у відповідності до:

- видаткової накладної № РН-0000122 від 13.10.2014 ПП «Укртехпром-2001» придбало в ФОП ОСОБА_1 товар аміачну воду в кількості 35,03 тон;

- товарно-транспортної накладної № 13/108 від 13.10.2014 року підтверджено аналогічні обставини щодо придбання аміачної води в кількості 35,03 тон.

- у відповідності до подорожнього листа вантажного автомобіля від 13.10.2014 вантаж аміачна вода в кількості 35,03 тон перевезено до ПП «Адмірал-Агро» до м. Кодима, Одеської області.

У відповідності до видаткової накладної № РН-13/10-2 від 13.10.2014 ПП «Укртехпром-2001» (придбану в ФОП ОСОБА_1 аміачну воду в кількості 35,03 тон) реалізувало в тій же кількості для ПП «Агро-Адмірал» м. Одеса.

Реалізація товару аміачної води в кількості 35,03 тон для ПП «Агро-Адмірал» підтверджується товарно-транспортною накладною № 13/10.

Наведеним підтверджуються пояснення позивача подані до суду 12.05.2020 про відсутність факту зберігання придбаного у ФОП ОСОБА_1 товару та його реалізацію безпосередньо після придбання у пункті навантаження: м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72 .

Також позивачем додано до пояснень копію договору оренди складських приміщень №13/02/11 від 13.02.2013 та додаткової угоди від 01.03.2014, які передбачають оренду приміщень площею 1000 кв. м. за адресою: м. Черкаси, просп. Хіміків, 74 , тому позивач мав можливість зберігати товар самостійно без залучення до вказаного процесу третіх осіб, в тому числі ФОП ОСОБА_1 .

Доводи податкового органу щодо відсутності найманих працівників у ФОП ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки транспортування товарів здійснювалось транспортним засобом, що перебуває у власності позивача: сідлового тягача-Е, марки DAF модель XF 95.430, д.н.з. НОМЕР_3 ; напівпричепа-цистерни-Е марки TRAILOR модель S383EL, д.н.з. НОМЕР_4 та із залученням власних трудових ресурсів.

Отже, на підтвердження виконання вказаних договорів ФОП ОСОБА_1 видано позивачеві податкові накладні. Факт виконання договірних зобов`язань підтверджується: видатковими накладними, подорожними листами вантажного автомобіля, рахунками-фактурами, товарно-транспортними накладними.

Таким чином, у ПП «Укртехпром-2001» наявні та були надані для перевірки всі первинні облікові та податкові документи, з якими Податковий кодекс України, пов`язує право платника на формування податкового кредиту з ПДВ. Дані первинні документи не визнані недійсними, а тому вважаються належними доказами по справі.

Як докази подальшої реалізації придбаного у ФОП ОСОБА_1 товару позивач надав суду видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, з контрагентами ФГ Польки М.М. , ФГ «Велика Вись», СФГ «Роксолана», TOB «Лендком Центр», ПП «Агрофірма «Лани Поділля», TOB «Едем-СК», TOB СП «Aгpo», ПП «Агро-Адмірал».

Доводи відповідача щодо можливого порушення податкової дисципліни ФОП ОСОБА_1 суду відхиляє, оскільки позивач не зобов`язаний перевіряти дотримання податкового законодавства своїми контрагентами та господарюючими суб`єктами, які здійснюють постачання товарів чи робіт цим контрагентам, не зобов`язаний нести відповідальність за несплату податків продавцями (постачальниками), або за можливу недостовірність відомостей про них, за умови необізнаності щодо неї.

За таких обставин, суд наголошує, що перевіркою не встановлено факт безтоварності господарських операцій з придбання позивачем товарів у вищезгаданого контрагента. Зазначене надало позивачу підстави для формування податкового кредиту внаслідок придбання вказаних товарів у відповідних податкових періодах.

Отже, фактичне виконання вказаних господарських операцій свідчить про їх наповненість належним юридичним змістом, що тягне за собою настання передбачених законом правових наслідків, зокрема, в частині оподаткування податком на додану вартість.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, усі первинні документи позивача, оформлені у відповідності до вимог вищезазначених норм законодавства, а тому являються підставою для включення відповідних сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Під час судового розгляду справи відповідачем не наведено жодних доводів та не подано будь-яких доказів, які б могли свідчити про наявність обставин, що виключають обґрунтованість заявленої позивачем податкової вигоди: безтоварний та/або фіктивний характер здійснених операцій.

Таким чином, наявність у платника податку (позивача у справі) виданих йому податкових накладних є достатніми підставами для формування податкового кредиту, з урахуванням підтвердження реального здійснення господарської операції.

Отже, враховуючи сукупність встановлених вище обставин справи, та висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.04.2020 у даній справі, суд приходить до висновку про наявність факту здійснення господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_1 , а тому податкове повідомлення-рішення від 30.09.2015 № в оскарженій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору згідно платіжного доручення №3482 від 13.10.2015 в сумі 5934 грн. 28 коп. слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області від 30.09.2015 № в частині нарахування грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 263745 грн. 81 коп. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 131872 грн. 90 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь приватного підприємства «Укртехпром-2001» (18002, м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграду, 22а, оф. 212, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5934 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) грн. 28 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» та п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко