Справа № 440/1966/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1966/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" /надалі -позивач; ТОВ "Агрейн Транс"/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області /надалі - відповідач/ про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №186449 від 24.03.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №186449 від 24.03.2020 за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% по 10% включно при перевезення вантажу без відповідного дозволу. Позивач не погоджується з постановою Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №186449 від 24.03.2020 та вважає її протиправною, посилаючись на те, що перевірка автомобіля здійснена за допомогою мобільного вагового комплексу в нічний час, чим порушено пункт 11 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879. Вважає, що мобільний ваговий комплекс №387 на місці перевірки встановлено незаконно, а свідоцтво про повірку вимірювального пристрою №17-387 не відповідає цьому ваговому комплексу, що встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі №420/4743/19.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1966/20, залучено до участі у справі в якості другого відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

30 квітня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 56-61/, у якому представник відповідачів просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що 30.01.2020 при проведенні рейдової перевірки шляхом проведення габаритно - вагового контролю, місце перевірки: а/д М05 450 км+500 м, відповідно до направлення на перевірку № 026407 від 27.01.2020 інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області перевірено транспортний засіб (далі - ТЗ) марки Scania д.р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ТОВ "Агрейн Транс", за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 . У ході перевірки виявлено перевищення ТЗ нормативних вагових парламентів, а саме, навантаження на одиничну вісь ТЗ 11,8 т при допустимих 11 т. Вказує, що за результатами перевірки складено: акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №041395 від 30.01.2020, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу № 039623 від 30.01.2020, розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів (додаток до акту №041395, надалі - розрахунок) та акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом №205166 від 30.01.2020. Зазначає, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 21.01.2020 №186001 винесена обґрунтовано, за порушення, що мало місце, із дотримання процедури, визначеної законодавством про автомобільний транспорт.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року у задоволенні клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті про заміну відповідача - відмовлено.

14.05.2020 до суду надійшла відповідь позивача на відзив /а.с. 96-99/, у якій зазначено, що свідоцтво про повірку вимірювального пристрою №17-387 не відповідає цьому ваговому комплексу, здійснення габаритно-вагового контролю за допомогою пересувних (мобільних) вагів у нічний час підтверджується чеком (талоном) зважування №21455. Вказує, що перевіряючими порушено процедуру проведення та фіксації вагового контролю автомобіля та водію не видано довідку про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

18.05.2020 до суду надійшли заперечення відповідачів на відповідь на відзив, у якому зазначено, що 30.01.2020 при перевірці транспортного засобу, що перебуває у користуванні позивача, слідчими органами не встановлено факту невідповідності сертифікату повірки і вагового комплексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ТОВ "Агрейн Транс" зареєстроване як юридична особа 08.02.2012 та має право на здійснення такого виду економічної діяльності як 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 38-42/.

30.01.2020 о 20 год. 54 хв. на ділянці автодороги М-05 Київ-Одеса 450 км+500 м інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області відповідно до направлення на перевірку № 026407 від 27.01.2020 /а.с. 66/ перевірено транспортний засіб марки Scania д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ТОВ "Сканія кредит Україна" та перебуває у користуванні ТОВ "Агрейн Транс" на підставі договору фінансового лізингу №89-01662 від 10.02.2017 /а.с. 8-13/ з напівпричіпом Schmitz д.н.р. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 . За результатами перевірки складено акт №20166 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 30.01.2010 /а.с. 63/, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №041395 від 30.01.2020 /а.с. 77/, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №039623 від 30.01.2020 /а.с. 76/.

У акті №20166 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 30.01.2010 /а.с. 63/ зафіксовано порушення п. 22.5 ПДР України, а саме, перевезення вантажу (соняшника) згідно ТТН №40100493, навантаження на одиночну вісь складає 11800 кг при допустимих 11000 кг, у тому числі порушення, відповідальність за яке передбачено статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": (абз. 14 ч. 1) перевищення, встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

У акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №041395 від 30.01.2020 /а.с. 77/ та довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю №039623 від 30.01.2020 /а.с. 76/ зафіксовано навантаження на одиничну ось 11800 т при нормативно допустимому 11000 т. Водночас, фактична маса ТЗ зазначена 37050 кг при нормативно допустимій 40000 кг.

17.03.2020 Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області направлено на адресу позивача повідомлення № 24028/33/24-20 від 17.03.2020 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної з 10:00 до 12:00 24.03.2020, яке вручено позивачу 20.03.2020 /а.с. 64-65/.

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ "Агрейн Транс" заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області Кужілем В.М. прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №186449 від 24.03.2020, якою стягнуто з ТОВ "Агрейн Транс" адміністративно-господарський штраф у сумі 8500 грн. /а.с. 62/. В обґрунтування вказаної постанови зазначено, що ТОВ "Агрейн Транс" 30.01.2020, Одеська обл. а/д М-05, 450 км + 500 м т/з марки Scania д.р.н. НОМЕР_1 допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частиною 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач не погодився з постановою Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №186449 від 24.03.2020, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №186449 від 24.03.2020, суд дійшов наступних висновків.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування здійснюється відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух", "Про автомобільні дороги", "Про міліцію", Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі - Правила дорожнього руху), Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року N 30 (далі - Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів), Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року N 879.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Порядок № 879/.

Згідно з підпунктами 3, 4, 5 пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" (Офіційний вісник України, 2001 р., N 3, ст. 75), після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з приписами п.п. 2 п. 5 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 за №1171/29301, пересувний пункт повинен бути укомплектований таким технічним обладнанням, зокрема, комплектом пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки.

Пунктом 12 Порядку № 879 встановлено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п. 13 Порядку №879).

Із аналізу наведених норм слідує, що зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

На підтвердження утримання зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю у робочому стані представником відповідача надано до суду копію свідоцтва Державного підприємства Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 35-02/5330, виданого 15.02.2019, та чинного до 15.02.2020 на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі 030Т-АS2-PWIA зав. №17-387, виробник: ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER IMALAT ve TICARET LTD. STI, за результатами повірки якого встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 94 від 13.01.2016 року /а.с. 72-73/.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що свідоцтво про повірку вимірювального пристрою №17-387 не відповідає цьому ваговому комплексу, що встановлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі №420/4743/19, виходячи з наступного.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі №420/4743/19 встановлено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю старшим державним інспектором ВДК Андріановим О.А. та старшим державним інспектором ВДК Кущу М.В., представником позивача в присутності слідчого було встановлено, що свідоцтво про повірку вимірювального пристрою №17-387 не відповідає цьому ваговому комплексу. У самого пристрою в якому вводяться необхідні данні та друкується чек заводський номер 6608, у вагів на які заїжджає автомобіль заводський номер 17-892, у іншої частини вагів відсутня інформація з серійним номером. Зазначені порушення були зафіксовані слідчим у протоколі.

Разом з тим, вказані встановлені обставини мали місце під час здійснення габаритно - вагового контролю 05.06.2019 на посту патрульної поліції на а/д М 14 (Одеса - Миколаїв) 21 км. + 800 м, тоді як перевірка позивача у даній справі проводилася іншими службовими особами Горбанем С.І. та Єгоровим С.О., в інший час - 30.01.2020 та в іншому місці - на ділянці автодороги М-05 Київ-Одеса 450 км+500 м.

Суд також враховує, що відповідно до частини 7 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Отже, правова оцінка надана у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 у іншій справі №420/4743/19 певним фактам не є обов`язковою для суду у даній справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Надані до суду відповідачем відеофайли на диску /а.с. 124/ датовані 31.01.2020, файли "JРG" датовані 12.05.2020, тоді як перевірка відбулася 30.01.2020, файли, що містяться на диску не засвідчені електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", тому не є електронними доказами у розумінні статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на вищевикладене, суд не приймає до уваги електронні документи, що містяться на наданому позивачем диску в якості електронних доказів у справі.

Згідно з приписами пункту 2 Порядку №879 пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Пунктом 8 Порядку № 879 передбачено, що у темну пору доби місце здійснення габаритно-вагового контролю повинне бути освітленим.

Пунктом 11 Порядку 879 встановлено, що місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Відповідно до приписів пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця.

Відповідачем не заперечується та не спростовується факт здійснення габаритно-вагового контролю за допомогою пересувного пункту контролю.

Чеком зважування підтверджено, що здійснення габаритно-вагового контролю за допомогою пересувного пункту контролю проведено 30 січня 2020 року о 20 год. 54 хв., тобто у темну пору доби, оскільки захід сонця 30 січня 2020 року в Одеській області відбувся о 16 год. 57 хв. /а.с. 74/.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачами не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що пересувний пункт габаритно-вагового контролю на ділянці автодороги М-05 Київ-Одеса 450 км+500 м 30 січня 2020 року о 20 год. 54 хв. був розташований на освітленій ділянці автомобільної дороги або у морському чи річковому портах або у вантажному терміналі або у місці формування вантажопотоків.

Таким чином, Державною службою України з безпеки на транспорті при здійсненні габаритно-вагового контролю 30.01.2020 о 20 год. 54 хв. транспортного засобу, який знаходиться у користуванні позивача, допущено порушення вимог пунктів 8, 11 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, встановлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктами 20, 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 /надалі - Порядок №1567/, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктом 25 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.12.2013 № 1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 р. за N 215/24992, визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; 3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422; 4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); 5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 6) у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; 7) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю (додаток 2); 8) реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів (додаток 3); 9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку; 10) у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

З аналізу вищенаведених наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та здійснення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпеки є необхідною передумовою для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу у разі встановлення порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом, дотримання яких контролюється органами Укртрансбезпеки. Носієм доказової інформації про виявлення органами Укртранбезпеки порушень вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом та перевищення вагових або габаритних параметрів є акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, оскільки габаритно-ваговий контроль 30.01.2020 о 20 год. 54 хв. на ділянці автодороги М-05 Київ-Одеса 450 км+500 м транспортного засобу марки Scania д.р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ТОВ "Агрейн Транс" на підставі договору фінансового лізингу №89-01662 від 10.02.2017, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , проведено з порушенням вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, надані до суду акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю є недопустимими доказами у розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження наявності складу порушення законодавства про автомобільний транспорт, покладеного в основу прийняття постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 24.03.2020 року № 186449 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

З огляду на частину 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено факт порушення ТОВ "Агрейн Транс" абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, за яке з позивача стягнуто штраф у сумі 8500 грн. постановою Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №186449 від 24.03.2020, а отже не доведено правомірності постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №186449 від 24.03.2020.

За встановлених обставин та наведених вище норм права, суд дійшов висновку, що постанова Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №186449 від 24.03.2020 прийнята відповідачем не на підставі, не у спосіб, що визначені законодавством України, та необґрунтовано, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує, що у рішенні по справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 428 від 07.10.2020/а.с. 7/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 48/.

Отже, при задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (вул. Московська, 6, офіс 405, м. Кременчук, Полтавська область, 39627, ідентифікаційний код 38052610) до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36008), Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ідентифікаційний код 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавський області про застосування адміністративно-господарського штрафу №186449 від 24 березня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ідентифікаційний код 39816845) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕЙН ТРАНС" (вул. Московська, 6, офіс 405, м. Кременчук, Полтавська область, 39627, ідентифікаційний код 38052610) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич