Справа № 337/12/20
Суддя: Бредун Д. С.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН № 337/12/20
Провадження № 2-а/337/12/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Шварцер Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Запорізькій області Кармазіна Єгора Євгеновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову ЕАК№ 1898704 від 24.12.2019 року, прийнятою поліцейським УПП в Запорізькій області Кармазіним Єгором Євгеновичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню і обґрунтовує свій позов тим, що Правила дорожнього руху України він не порушував, зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку та стоянка заборонені» - не здійснював. Також вказує, що у справі відсутні докази, які свідчать про вчинення ним правопорушення.

Ухвалою судді від 09 січня 2020 року було відкрите спрощене провадження за вказаним адміністративним позовом, у якій роз`яснено відповідачу право подати відзив (пояснення) на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справіта призначено судовий розгляд у відкритому судовому засіданні. Крім того, з УПП в Запорізькій області витребувано матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, задоволення позову в повному обсязі, та відшкодування понесених ним судових витрат.

Відзив від відповідача станом на день розгляду справи до суду не надійшов. До судового засідання відповідач повторно не з`явився, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 205, ч.3 ст. 268 КАС Українисправу розглянуто за його відсутності. Витребуванні матеріали також не були надані суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту постанови про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2019 року серії ЕАК№1898704 вбачається, що 24 грудня 2019 року в 11:49 годині в м. Запоріжжя, пр. Металургів, 28 водій ОСОБА_1 керуючи т.з. порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 (зупинка та стоянка заборонена), чим порушив п.33 ПДР України. За ч.1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

У відповідності до ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 251 КУпАПпередбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.ст. 268, 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Відповідно до ст.ст. 72-74 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та одержані в порядку встановленому законом.

При цьому, ст. 77 КАС Українипередбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено судом, позивачем заперечується факт скоєння ним адміністративного порушення за обставин, зазначених у оскаржуваній постанові, а відповідач взагалі не надав суду доказів вчинення позивачем за вказаних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та дотримання вимог ст.ст. 268, 280 КУпАПпід час прийняття рішення відносно позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене об`єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Окрім того, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних доказів порушення позивачем ПДР України чи навіть підтвердження самого факту керування особою транспортним засобом. Тобто, в порушення вказаних норм КУпАП відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

Отже, для того, щоб притягнути особу до адміністративної відповідальності, необхідна наявність вини відповідної особи у вчиненому правопорушенні, яка підтверджена належними доказами. Одними з таких доказів відповідно до статті 251 КУпАП є, зокрема, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки.

Однак, інспектором не подано до суду відзиву на адміністративний позов, доказів фото і кінозйомки, пояснень очевидців тощо. Також УПП не надано витребувані судом матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Так, відповідач під час винесення оскаржуваної постанови в порушення вимог статей 245, 247, 251, 252 КУпАПрозглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, не здійснив технічний огляд транспортного засобу, не надав можливість скористатися юридичною допомогою адвоката, не допитав свідків, у зв`язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи прийняв постанову, яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом у сукупності, викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього рухупри винесенні оскаржуваної постанови, не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото, відео-фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення. Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Зазначені правові позиції викладені у постановах №524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення згідно п.3 ч.3 ст. 286 КУпАП - закриттю.

При цьому, адміністративний позов не може бути задоволено в повному обсязі.

Так, позивач ОСОБА_1 просить визнати протиправними дії відповідача щодо складання оскаржуваної постанови, та скасувати постанову.

Однак, суд за наслідками розгляду справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності може прийняти лише одне із видів рішень, передбачених ч.3 ст. 286 КАС України. Можливість визнання при цьому протиправними дії відповідача щодо складання оскаржуваної постанови законодавець не встановлює, у зв`язку з чим в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Запорізькій області ДПП, посадова особа якого була відповідачем у даній справі, на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 200 гривень.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 139, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову ЕАК№1898704 від 24 грудня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП, місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.№96, понесені ним судові витрати в сумі 620,40 гривень (шістсот двадцять гривень 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

На підставі п.3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.С. Бредун