Справа № 820/7416/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2020 року

Київ

справа №820/7416/15

адміністративне провадження №К/9901/19231/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Центральної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 (суддя Самойлова В.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 (головуючий суддя Бегунц А.О., судді: Рєзнікова С.С., Старостін В.В.) у справі №820/7416/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженеріс" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дженеріс" (далі - ТОВ "Дженеріс", позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (відповідач 1), Відділу державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції, правонаступником якого є Департамент реєстрації Харківської міської ради (відповідач 2) про визнання незаконними дій відповідача 2 щодо вчинення реєстраційної дії про внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ "Дженеріс"; скасування запису про внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ "Дженеріс" та його відновлення; скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Дженеріс" () зі збереженням податкового кредиту.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.09.2016 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Центральної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 у справі №820/7416/15.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали справи №820/7416/15 згідно правил підпункту 4 частини першої Розділу VІІ Перехідних положень цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою суду від 15.06.2020 прийнято матеріали справи до провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін на 16.06.2020.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, судами допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи. На думку відповідача, постанова суду першої інстанції, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду, не ґрунтується на належних та допустимих доказах. Відповідач посилається на те, що рішення про анулювання реєстрації за ініціативою податкового органу приймається за наявності підтверджуючих документів. При цьому, на адресу податкового органу від реєстраційної служби отримані відомості про внесення інформації щодо відсутності позивача за місцезнаходженням. Відповідач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти у справі нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Позивач правом подання заперечення на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ "Дженеріс" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 14.09.2012 за №1 008528 та є платником податку на додану вартість з 01.02.2013, свідоцтво №200217135, дата початку дії свідоцтва 27.04.2015.

При цьому, реєстрацію ТОВ "Дженеріс" як платника податку на додану вартість анульовано згідно рішення ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області №149 від 06.07.2015, яке отримано позивачем поштою 14.07.2015.

Керуючись абзацом "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрацію ТОВ "Дженеріс" як платника податку на додану вартість анульовано на підставі запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу (реєстраційна дія №8066049 від 03.07.2015).

ТОВ "Дженеріс", вважаючи дії та рішення державних органів протиправними, звернулося з адміністративним позовом до суду, у якому позивач просив:

визнати незаконними дії Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції щодо вчинення реєстраційної дії №8066049 від 03.07.2015 про внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ "Дженеріс";

скасувати запис Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції №8066049 від 03.07.2015 про внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ "Дженеріс";

зобов`язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції відновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомості щодо ТОВ "Дженеріс" ();

скасувати рішення №149 від 06.07.2015 Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Дженеріс" () зі збереженням податкового кредиту.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Дженеріс" посилалось на те, що оскаржувані дії та рішення відповідачів вчинені без дотримання вимог діючого законодавства України, а тому порушують його права та інтереси, що потребує судового захисту.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 позов задоволено повністю. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для застосування положень підпункту "ж" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова, та прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Дженеріс".

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ТОВ "Дженеріс" відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.03.2016 постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Харківського апеляційного адміністративного суду з підстав не дослідження судом апеляційної інстанції додержання податковим органом вимог Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 та Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 17.05.2010 №336.

За результатами нового розгляду ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015, якою позов задоволено, залишено без змін.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд, з урахуванням позиції Верховного Суду України у справі №21-4а14, посилався на те, що підрозділ податкового органу має надсилати повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», лише після здійснення передбачених Порядком №1588 та Положенням №336 заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи. Враховуючи те, що відповідач 1 не надав доказів вчинення всіх передбачених Порядком та Положенням дій щодо встановлення фактичного місцезнаходження ТОВ «Дженеріс», то він не мав підстав для направлення повідомлення форми №18-ОПП.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно з абзацом 1 частини одинадцятої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» юридична особа зобов`язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Абзацом 2 частини дванадцятої статті 19 цього Закону передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов`язаний надіслати поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Як з`ясовано судами, згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, юридичною адресою ТОВ «Дженеріс» з моменту державної реєстрації є наступна адреса: 61058, Харківська обл., місто Харків, проспект Правди, буд. 7.

22.05.2015 на адресу відповідача-2 надійшло повідомлення податкового органу від 15.05.2015 №2331/9/20-30-1 8-02 за формою 18-ОПП про відсутність TOB «Дженеріс» за адресою: 61058, Харківська обл., місто Харків, проспект Правди, буд. 7. Фактичне місцезнаходження за результатами проведених заходів не встановлено. Повідомлення надіслано для проведення заходів згідно з частиною дванадцятою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» .

У зв`язку з отриманням цього повідомлення, державним реєстратором за місцем реєстрації юридичної особи TOB «Дженеріс» (пр.Правди, 7 м.Харків) направлено повідомлення від 27.05.2015 про необхідність підтвердження реєстраційних відомостей про юридичну особу та подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, яке вручено 03.06.2015, але підтвердження відомостей про TOB «Дженеріс» подано не було.

03.07.2015 державним реєстратором було вчинено реєстраційну дію, а саме здійснений запис №8066049 від 03.07.2015 про внесення інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ "Дженеріс".

У відповідності до пункту 12.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі - Порядок №1588), з метою більш повного обліку платників податків - юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, унеможливлення отримання юридичними особами або фізичними особами - підприємцями неконтрольованих доходів підрозділи контролюючих органів, до функцій яких належить ведення обліку платників податків, повинні забезпечувати систематичний контроль за повнотою та своєчасністю взяття на облік юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців контролюючими органами після здійснення їх державної реєстрації, реорганізації та внесення змін до Єдиного державного реєстру чи установчих документів.

Згідно з абзацом 4 пункту 12.2 Порядку №1588 у рамках проведення цих заходів, а також при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов`язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з`ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов`язаних осіб.

Суд апеляційної інстанції відзначив, що відповідачем не надано суду доказів того, що посадовими особами у відповідності до положень пункту 12.2 Порядку №1588 було виявлено відсутність ТОВ «Дженеріс» за податковою адресою та не надано копії акта перевірки місцезнаходження позивача.

Пунктом 12.4 Порядку №1588 щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з`ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з`ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону (пункт 12.5 Порядку №1588).

У відповідності до пункту 3.1 Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 17.05.2010 №336 (далі - Положення №336) щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з`ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з`ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Згідно з пунктом 3.2. Положення №336 у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

На підставі аналізу норм права, що підлягають застосуванню, можна дійти висновку, що підрозділ податкового органу має надсилати повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», лише після здійснення передбачених Порядком №1588 та Положенням №336 заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Встановивши обставини справи, суди констатували, що податковий орган не надав доказів вчинення всіх передбачених Порядком №1588 та Положенням №336 дій щодо встановлення фактичного місцезнаходження ТОВ «Дженеріс», а відтак, не мав підстав для направлення повідомлення форми № 18-ОПП.

Як свідчать письмові докази, за наслідками отримання інформації про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису щодо відсутності юридичної особи за місцезнаходженням стосовно ТОВ «Дженеріс», відповідач прийняв оскаржуване рішення, яким з 06.07.2015 анульовано реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Дженеріс».

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Дженеріс» анульоване на підставі пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України у зв`язку з наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відповідно до підпункту «ж» пункту 184.1 статті184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Разом з тим, ТОВ «Дженеріс» знаходиться за юридичною адресою: 61058, Харківська обл., місто Харків, проспект Правди, буд. 7 та відомості про його відсутність за вказаною адресою внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з порушенням порядку їх внесення, встановленого законодавством.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, визначені підпунктом «ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, були відсутні, а будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, відповідачем не надано.

Перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в межах доводів касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена. З огляду на викладене, висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

За результатами розгляду, судами попередніх інстанцій правомірно встановлено, що суб`єктом владних повноважень не було доведено правомірності свого рішення, внаслідок чого не було спростовано твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відтак, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно положень статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 340, 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Центральної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

------------------

------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду