Справа № 1.380.2019.004598
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004598
У Х В А Л А

про повернення заяви

19 червня 2020 року

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Крутько Олена Василівна, перевіривши матеріали заяви представника позивача в порядку ст.236 КЗпП України про стягнення коштів за затримку виконання судового рішення у справі № 1.380.2019.004598 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

17.06.2020 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача в порядку ст.236 КЗпП України про стягнення коштів за затримку виконання судового рішення у справі №1.380.2019.004598 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якій позивач просить суд:

-стягнути з Головного управління Національної поліції України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді (службі) за період 27.12.2017-17.01.2020 (в розмірі 10038,00 грн. з урахуванням грошового забезпечення заявника, відповідно до довідки №242 від 15.08.2019 року).

В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі № 1.380.2019.004598 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09.08.2019 № 485 о/с «По особовому складу», зі змінами внесеними наказом № 526 о/с від 22.08.2019, щодо скасування наказу ГУНП від 20.03.2019 № 154 о/с в частині призначення капітана поліції ОСОБА_1 (0062918) на посаду дільничного офіцера поліції (за рахунок вакантної посади старшого дільничного офіцера поліції) сектору превенції патрульної поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у порядку переведення та скасування наказу ГУНП від 20.03.2019 № 155 о/с в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 24.10.2018. Визнано протиправним та скасовано наказ № 2422 від 06.08.2019 «Про припинення стажування поліцейського ГУНП у Львівській області». Поновлено ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області з 12.08.2019. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 65486 грн. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції патрульної поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУ НП у Львівській області та стягнення грошового забезпечення в розмірі 14580 грн. за один місяць звернуто до негайного виконання. Проте, лише 16.01.2020 наказом ГУПН у Львівській області №15 о/с на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2019, поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 1 місяць. Стверджує, що невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1.380.2019.004598 від 14.09.2015 відбувається з вини відповідачів, а відтак за правилами статті 236 КЗпП України у Головного управління Національної поліції у Львівській області наявний обов`язок оплатити заявнику середній заробіток за час затримки виконання рішення суду.

Вирішуючи питання щодо прийняття та розгляду по суті заяви в порядку ст.236 КЗпП суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч. 1 статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Частиною другою статті 167 КАС України встановлено, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до абз. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 236 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Повноваження адміністративного суду та порядок здійснення судочинства після постановлення рішення по суті спору визначає Розділ IV Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах КАС України.

Цим розділом серед іншого врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах шляхом зобов`язання відповідача подати звіт (стаття 382 КАС України), а також шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Так, відповідно положень статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (частина перша). Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина четверта). У разі невідповідності заяви, вимогам, зазначеним у цій статті, вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику (абзац другий частини п`ятої цієї статті). За наявності підстав для задоволення заяви щодо протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (тобто окрему ухвалу).

Як вбачається із матеріалів заяви, заявник просить стягнути з Головного управління Національної поліції України у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді (службі) за період 27.12.2017-17.01.2020.

Аналізуючи норми КАС України (серед іншого - Розділу IV) суд дійшов висновку, що процесуальний кодекс не надає адміністративному суду повноважень щодо вирішення на стадії контролю за виконанням свого рішення про поновлення особи на публічній службі питання про стягнення середнього заробітку (різниці в заробітку) за час затримки виконання рішення суду (шляхом постановлення ухвали). Водночас стаття 236 КЗпП не є процесуальною нормою, що може визначати повноваження адміністративного суду на стадії контролю за виконанням судового рішення.

Вирішення питання про стягнення з Головного управління Національної поліції України у Львівській області середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду може бути предметом судового розгляду у випадку подання ОСОБА_1 позову про стягнення відповідних коштів (в порядку позовного провадження), а не заяви по справі №1.380.2019.004598.

Отже, з наведеного слідує, що позивач повинен звернутися до суду саме з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, а не з заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, що свідчить про недодержання останнім вимог 167 КАС України.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідності повернення заявнику відповідної заяви на підставі статті 167 КАС України у зв`язку з очевидною безпідставністю та необґрунтованістю цієї заяви.

Керуючись ст.ст.167, 241, 248, 294, 295, 383, пп.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

повернути заяву представника позивача в порядку ст.236 КЗпП про стягнення коштів за затримку виконання судового рішення у справі № 1.380.2019.004598 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Крутько О.В.