Справа № 803/807/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 червня 2020 року

Київ

справа №803/807/17

адміністративне провадження №К/9901/37189/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Коваленко Н.В., судді Чиркіна С.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії управління МВС у Волинській області

про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді Ксензюка А.Я., суддів Андрусенко О.О., Валюха В.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року (постановлену у складі колегії: головуючого судді Обрізко І.М., суддів Носа С.П., Сапіги В.П.),

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі також - МВС України), Ліквідаційної комісії управління МВС у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності щодо невизначення аналогічної (відповідної) посади в структурі та штатному розпису при Головних управліннях Національної поліції в областях, що відповідає посаді, яку ОСОБА_1 обіймав під час служби в органах внутрішніх справ України - заступник начальника загону - начальника ДПЧ-2 технічної служби ДПО м. Луцька, та зобов`язання визначити аналогічну (відповідну) посаду в структурі та штатному розпису при Головних управліннях Національної поліції в областях, що відповідає посаді, яку ОСОБА_1 обіймав під час служби в органах внутрішніх справ України та подати до Пенсійного фонду України всі необхідні документи для перерахунку пенсії по інвалідності з 1 січня 2016 року за аналогічною (відповідною) посадою.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо нерозгляду заяви позивача від 31 травня 2017 року; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву позивача від 31 травня 2017 року; в іншій частині позову відмовлено

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позову, виходив з того, що вирішення постановленого у зверненні питання належить до компетенції МВС України, оскільки позивача звільнено на пенсію з органів внутрішніх справ, тому його скерування до іншого органу виконавчої влади є неправомірним.

Тому, суд, користуючись повноваженнями наданими частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийшов за межі позовних вимог, і прийшов до переконання про необхідність обрання способу захисту порушених прав позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 31 травня 2017 року та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 травня 2017 року.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Міністерство внутрішніх справ України звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що МВС України виконало вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 повідомивши про наявність підстав для перерахунку раніше призначеної пенсії особам із числа колишніх працівників міліції.

Разом з тим, позивач проходив службу у підрозділах Державної пожежної охорони, тому дія частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) на нього не розповсюджується, у зв`язку з чим право на перерахунок пенсії у позивача відсутнє.

Крім того, скаржник зазначає, що у МВС України відсутні правові підстави для визначення аналогічної відповідної посади в структурі та штатному розпису при ГУ НП в областях, що відповідає посаді, яку позивач обіймав під час служби в органах внутрішніх справ України.

Позиція інших учасників справи

Від інших учасників справи відзиву або заперечень на касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень судів попередніх інстанцій.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 7 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі №803/807/17, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.

У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, далі - КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.

Суддя-доповідач ухвалою від 15 червня 2020 року прийняв до провадження адміністративну справу №803/807/17 та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 16 червня 2020 року.

З касаційною скаргою позивачем подано клопотання про участь у розгляді справи, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2020 року.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що наказом начальника ДПО УМВС України у Волинській області від 2 червня 2000 року №19 о/с ОСОБА_1 був звільнений з органів МВС України у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з посади заступника начальника загону - начальника ДПЧ-2 технічної служби ДПО м. Луцька в званні «підполковник внутрішньої служби».

Пенсія ОСОБА_1 нарахована на підставі даних грошового атестату№2 від 15 червня 2000 року.

22 травня 2017 року позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області про надання інформації щодо: прирівняної посади ОСОБА_1 до посади поліцейського при перерахунку пенсій з 1 січня 2016 року за рішенням МВС України, а також за комісійним рішенням державного органу; отримання від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області списків осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, пенсії яких підлягають перерахунку з 1 січня 2016 року; перебування ОСОБА_1 в списках осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, пенсії яких підлягають перерахунку з 1 січня 2016 року, що були направлені з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області; оформлення довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988; направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області оформленої довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988, для перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року.

Листом від 24 травня 2017 року за №7/177 УМВС України у Волинській області повідомило ОСОБА_1 про те, що посада «заступник начальника загону - начальника ДПЧ-2 технічної служби» в наказі МВС України від 17 лютого 2017 року №138, яким затверджено Перелік посад осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону №2262-ХІІ, що прирівнюються посадам поліцейських, не зазначена. Відповідно до листа МВС України від 20 квітня 2017 року №5551/05/02-2017 «Про окремі питання підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій» особам, які були звільнені зі служби в підрозділах внутрішніх військ та Національної гвардії, у підрозділах, закладах та установах Державної пожежної охорони (пожежної безпеки) МВС, у підрозділах, закладах та установах виконання покарань МВС, з Державної фельд`єгерської служби і відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ в разі підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право за цим Законом. Враховуючи наведене, довідка про грошове забезпечення за займаною позивачем посадою Ліквідаційною комісією УМВС України у Волинській області не оформлялась та до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області не направлялась.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року відповідають, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262-XIII перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених для поліцейських.

Статтю 63 Закону №2262-XII доповнено вказаною частиною згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 року №900-VIII, який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 29 грудня 2015 року).

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до абзацу 2 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Відтак, збільшення грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичне складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції.

Абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління ПФУ від 30 січня 2007 року № 3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-XII уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

При цьому, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, уповноваженими структурними підрозділами, за змістом абзацу 2 пункту 1 Порядку, є структурні підрозділи, визначені Міністерством та іншими органами, їх територіальним підрозділами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Так, судами було встановлено та відповідачами не спростовано, що позивач звільнений зі служби в органах Міністерства внутрішніх справ України, при цьому, грошовий атестат, а також довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , як для призначення так і для перерахунку пенсії протягом усього часу перебування його на пенсійному обліку видавались управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, який і є уповноваженим структурним підрозділом, у розумінні вищевказаних положень Порядку.

Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини та вищенаведені положення нормативно-правових актів, колегія суддів Верховного Суду погоджується із тим, що оскільки позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді, з якої його звільнено та призначено пенсію за вислугу років, то обов`язок щодо підготовки інформації для перерахунку пенсій та надання її до територіальних органів Пенсійного фонду України покладається на відповідача - Міністерство внутрішніх справ України.

Тому, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії управління МВС у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії.

Касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.

Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

У відповідності до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій у справі.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржених судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: Н.В. Коваленко

С.М. Чиркін