Справа № 540/1024/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1024/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Чорноморського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Чорноморського міжрегіонального управління Державної служби з безпеки на транспорті (далі відповідач-1), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач-2), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови від 31.03.2020 № 171353 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн.; від 31.03.2020 № 171351 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем-1 при прийнятті оскаржуваних постанов порушено порядок застосування штрафних санкцій, а саме: у постановах від 31.03.2020 №№ 171353, № 171351 не зазначена конкретна норма законодавства, яка порушена позивачем; несвоєчасно повідомлено позивача про час та місце розгляду справи про накладення штрафу. З огляду на викладене, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою від 24.04.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою15.05.2020 відкрите спрощене провадження в адміністративній справ без повідомлення сторін, відповідачам у п`ятнадцятиденний строк запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву.

05.06.2020 відповідача-2 надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, посилаючись на таке. 10.02.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на підставі направлення на перевірку від 07.02.2020 № 009182, проведено рейдову перевірку транспортного засобу RENAULT/TRAILER д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складений акт від 10.02.2020 № 189632, в якому зафіксовано надання позивачем послуг внутрішніх перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". 02.03.2020 особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на підставі направлення на перевірку від 02.03.2020 № 009185, проведено рейдову перевірку транспортного засобу RENAULT/TRAILER д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складений акт від 10.02.2020 № 189632, в якому зафіксовано надання послуг внутрішніх перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Розглянувши справи про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт, відповідач-1 виявив підстави для застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів, про що винесено постанови від 31.03.2020 №№ 171351, 171353. Вважає постанови обґрунтованими, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач-1 не скористався правом подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 05.05.2018, про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 2 053514. Основним видом економічної діяльності - 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт".

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 27.04.2018 серії НОМЕР_2 власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки RENAULT моделі MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 є власником спеціалізованого напівпричіпу марки TRAILER моделі NS383EL, реєстраційний номер НОМЕР_3 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 27.04.2018 р. серії НОМЕР_4 .

10.02.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області (головним спеціалістом Зінченко О.В., старшим державним інспектором Літвіновим І.В.) на підставі направлення на перевірку від 07.02.2020 № 009182, проведено рейдову перевірку транспортного засобу RENAULT/TRAILER д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки складений акт від 10.02.2020 № 189632, в якому зафіксовано надання ФОП ОСОБА_1 послуг з внутрішнього перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: не оформлені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР за період з 13.01.2020 до 08.02.2020 включно. Водій від підписання акту та надання пояснень відмовився.

02.03.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області (головним спеціалістом Слюсаренком Д.М., старшим державним інспектором Малій М.В.) на підставі направлення на перевірку від 02.03.2020 № 009185, проведено рейдову перевірку транспортного засобу RENAULT/TRAILER д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки складений акт від 02.03.2020 № 189941, в якому зафіксований факт надання ФОП ОСОБА_1 послуг з внутрішнього перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: не оформлені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР. Акт підписаний водієм без зауважень.

Розглянувши справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, в.о. начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки І.І.Щубер виніс постанови від 31.03.2020 №№ 171351, 171353 згідно з якими до ФОП ОСОБА_1 за порушення Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовані адміністративно-господарські штрафи у розмірі 1700 грн кожна.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача-1, ФОП ОСОБА_1 звернувся з до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до абз. 3 п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 10.09.2014 № 442 Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюються Державній службі України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).

Пунктом 1 Положення визначено, що Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" від 26.06.2015 № 592 утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки та Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.

З огляду на викладене, Укртрансбезпека та її територіальні органи під час здійснення своїх повноважень діють як суб`єкти владних повноважень, яким надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

Статтею 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі-Закон № 2344-ІІІ) визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про транспорт" від 10.11.1994 № 232/94-ВР (даіл-Закон № 232/94-ВР) нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, організації безпеки руху тощо, є обов`язковими для власників транспорту.

За змістом ст. 18 Закону № 2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положеннями ст. 48 Закону № 2344-ІІІ передбачено перелік обов`язкових документів на підставі яких виконуються вантажні перевезення, для водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Суд зазначає, що визначений положеннями ст. 48 Закону № 2344-ІІІ перелік документів не є вичерпним.

Так, згідно із п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, а також вантажні атомобілі з повною масою пронад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п. 2.5. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкції № 385), тахографи підлягають перевірці, яку здійснюють перевірочні лабораторії відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Згідно п. 2.6 Інструкції № 385 тахографи перевіряються та адаптуються до транспортного засобу пунктами сервісу тахографів періодично кожні два роки, а також в разі установлення або заміни тахографа, ремонту тахографа, зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу, якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (п. 2.7 Інструкції № 385). В разі позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа пункт сервісу тахографів маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

Підпунктом 3.5 Інструкції № 385 визначено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про перевірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Згідно із п. 3.6 Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

При цьому, п. 6.3 Положення № 340 передбачено, що водій, який керує транспортним засобом не обладнаним тахографом, веде індивідуальну контрольну книгу згідно додатку 3.

Суд зазначає, що нормами чинного законодавства передбачено виключний випадок, коли водій веде індивідуальну контрольну книгу водія - в разі якщо транспортний засіб не обладнано тахографом.

Водночас, як вбачається з актів перевірки від 10.02.2020 № 189632 та від 02.03.2020 №189941, транспортні засоби позивача обладнані тахографами відповідно до чинного законодавства України, у зв`язку з чим позивач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) підписаної у Женеві 1 липня 1970 року в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

З огляду на викладене, наявні підстави вважати, що водії мають надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто і+28 тахограм.

За змістом актів перевірки від 10.02.2020 № 189632 та від 02.03.2020 № 189941, під час рейдових перевірок позивача, водії транспортних засобів не надали інспекторам належним чином оформлені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР.

Варто відмітити, що позивачем не надано до суду доказів існування на час перевірок оформлених відповідно до законодавства тахокарт на підтвердження своєї правової позиції.

Відповідно до абз. 3 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У позовній заяві ФОП ОСОБА_1 зазначає, що акт перевірки від 02.03.2020 №189941 містить посилання на порушення позивачем статті 39 Закону № 2344-ІІІ, яка передбачає перелік документів для пасажирських перевезень. Відтак, оскільки позивач здійснює вантажні перевезення, то прийнята на підставі даного акту постанова про накладення штрафу є незаконною.

Суд не бере до уваги зазначені доводи позивача, оскільки, як вбачається із акту перевірки від 02.03.2020 № 189941 порушення полягає саме в тому, що водій не надав інспекторам оформлені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР. Тобто, суть порушення викладена правильно, а тому посилання у акті перевірки на статтю 39 Закону № 2344-ІІІ є технічною помилкою, яка не впливає на суть порушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у водія обов`язку надати при перевірці відповідному державному органу тахокарти у визначеній кількості, а транспортного підприємства/фізичної особи-підприємця забезпечити їх наявність у такого водія.

Таким чином, Чорноморським міжрегіональним управлінням Укратрансбезпеки правомірно винесені постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 31.03.2020 № 171351, № 171353 за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та відповідно до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у відношенні позивача застосовано адміністративно-господарські штрафи в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 грн) за кожною постановою.

Щодо доводів позивача про позбавлення його права надати пояснення, заперечення при розгляді справи, оскільки було надіслано постанови разом із запрошеннями на розгляд справи, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2020 відповідачем-1 сформовано та направлено позивачу запрошення (№ 24217/1.9/24-20, № 24220/1.9/24-20), на розгляд справ про порушення на 31.03.2020 на 10:00 год. Вказані запрошення надіслані засобами поштового зв`язку 19.03.2020 на адресу ФОП ОСОБА_1 , зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 . Поштову кореспонденцію отримано особисто підприємцем 21.03.2020, про що свідчать відмітки у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач був своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, що надало йому можливість прибути на розгляд справи 31.03.2020 для надання пояснень щодо наявності чи відсутності факту порушень, які зафіксовані 10.02.2020 та 02.03.2020.

Пунктом 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі, Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки правомірно розглянуто справи та прийнято рішення без участі представника позивача.

Таким чином, відповідач-1 належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справи без його участі.

Щодо доводів позивача про те, що спірні постанови не містять посилання на норму закону, яка порушена ФОП, а тому є незаконними, суд зазначає таке.

У постановах від 31.03.2020 №№ 171351, 171353 про накладення штрафних санкцій у графі "порушення" вказано: "порушення Закону України "Про автомобільний транспорт". У графі "відповідальність за яке передбачена" зазначено: " абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Як наведено вище, абз. 3 ст. 60 Закону № 2344-ІІІ передбачає штраф у сумі 1700,00 грн за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Отже, постанови від 31.03.2020 №№ 171351, 171353 містять посилання на норму Закону № 2344-ІІІ, яка встановлює відповідальність перевізників за порушення - здійснення перевезень без оформлення документів, які передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 76 КАС).

За приписами ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст. 77 КАС).

Позивач не надав суду належних доказів здійснення вантажних перевезень із дотриманням ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, які б спростовували факт відсутності у позивача оформлених тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР.

За таких обставин, суд відмовляє ФОП ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) у задоволенні позовних вимог до Чорноморського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті (, 73008, м. Херосн, Бериславське шосе, 46), Державної служби України з безпеки на транспорті (, 03135, м. Київ, просп. Перемоги, 14) про визнання протиправними та скасування постанов.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 113070200