Справа № 380/1018/20
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1018/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушика Й.-Д. М.,

представника позивача Яценка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ДФС України, Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державна казначейська служба України про визнання неправомірними дій, скасування рішення, зобов`язання здійснити нарахування і виплату одноразової грошової допомоги, -

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до ДФС України , місцезнаходження: 04053, м. Київ-53, Львівська пл., 8, Головного управління ДФС у Львівській області , місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул.Стрийська, буд. 35 (далі - ГУ ДФС у Львівській області), в якому позивач просить:

- визнати неправомірними дії ДФС України та Головного управління ДФС у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію";

- визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 17.01.2020 №42/С/99-99-04-04-02-14 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію";

- зобов`язати ДФС України та Головне управління ДФС у Львівській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію" в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Ухвалою від 07.02.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі, а також залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державну казначейську службу України (далі - третя особа).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова ДФС України у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю працівника з підстав втрати чинності Закону України «Про міліцію» є протиправною, оскільки відповідні положення вказаного Закону застосовуються згідно з пунктом 15 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію». Крім цього, ДФС України безпідставно пов`язує отримання грошової допомоги з ухваленням судового рішення.

02.03.2020 представник ГУ ДФС у Львівській області подала відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обгрунтований тим, що відсутні правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги по інвалідності працівника податкової міліції, звільненим зі служби. Розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після внесення змін до відповідних нормативно-правових актів.

13.03.2020 представник ДФС України подала відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обгрунтований тим, що відсутні правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги по інвалідності працівника податкової міліції, звільненим зі служби. Розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після внесення змін до відповідних нормативно-правових актів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд задовольнити позов повністю.

У судове засідання відповідачі та третя особа явку представників не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи без участі їх представників до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом ГУ ДФС у Львівській області від 30.09.2019 № 551-о позивача звільнено з податкової міліції у запас за підпунктом «б» пункту 64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Головного управління ДФС у Львівській області.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 202, виданого медичною (військово-лікарською) комісією від 26.09.2019, захворювання позивача пов`язане із проходженням військової служби.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.12.2019 серії 12ААБ № 333181 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби.

У довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 12.12.2019 серії 12ААА № 011278 ступінь втрати професійної працездатності становить 45%.

16.12.2019 позивач звернувся із заявою (рапортом) до ГУ ДФС у Львівській області, в якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено ІІІ групу інвалідності, пов`язану з проходженням служби в податковій міліції. До заяви позивач долучив: копію свідоцтва про хворобу від 26.09.2019 № 202, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.12.2019 серії 12ААБ № 333181, копію довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 12.12.2019 серії 12ААА №011278, копію довідки про грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомога від 16.12.2019 № 602-05.0-31, копію паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Листом від 19.12.2019 №1901/10/04.1-11 ГУ ДФС у Львівській області повідомило позивача про те, що виплата працівникам міліції одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності проводиться на підставі судових рішень, що набрали законної сили.

23.12.2019 позивач звернувся із заявою (рапортом) до ДФС України, якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено ІІІ групу інвалідності пов`язану з проходженням служби в податковій міліції. До заяви позивач долучив: копію свідоцтва про хворобу від 26.09.2019 № 202, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.12.2019 серії 12ААБ № 333181, копію довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 12.12.2019 серії 12ААА № 011278, копію довідки про грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомога від 16.12.2019 № 602-05.0-31, копію паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Рішенням від 17.01.2020 №42/С/99-99-04-04-02-14 ДФС України відмовило у виплаті зазначеної допомоги, у зв`язку з недостатністю документів та судового рішення для виплати допомоги.

Вважаючи такі дії відповідачів та рішення ДФС України від 17.01.2020 №42/С/99-99-04-04-02-14 протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

У пункті 356.1 статті 356 Податкового кодексу України зазначено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" (далі - Закон України №565-ХІІ) та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно з частиною шостою статті 23 Закону України №565-ХІІ (в редакції Закону України від 13.02.2015 №208-VIII, який набрав чинності 12.03.2015) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

У той же час, Закон України №565-ХІІ втратив чинність 07.11.2015 у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII. При цьому, у пункті 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №580-VIII встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені вказаним Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що за позивачем, який проходив службу в органі податкової міліції і якому встановлено інвалідність у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням цієї служби, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статею 23 Закону України "Про міліцію".

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 07.03.2018 у справі №464/5571/16-а, від 21.06.2018 у справі №822/31/18, від 28.08.2018 №804/6297/17 та від 03.02.2020 у справі №520/9665/18.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

21.10.2015 вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» №850 (далі - Порядок № 850), пунктом 2 якої визначено, що особам, які до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" від 13.02.2015 Закону України №208-VІІІ мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №580-VIII Кабінет Міністрів України, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади зобов`язувалися у тримісячний строк після набрання чинності вказаним Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із вказаним Законом.

Отож, у період з 12.03.2015 (дата набрання чинності Закону України №208-VIII) до 31.10.2015 (дата набрання чинності Порядку №850) механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статею 23 Закону України №565-XII визначав Порядок №707.

Суд констатує, що інвалідність ІІІ групи захворювання, пов`язаного з проходженням служби, позивачу встановлено 12.12.2019, тобто після набрання чинності Законом України №208-VIII, а про призначення одноразової грошової допомоги він звернувся після набрання чинності Порядком №850.

Таким чином, суд погоджується із аргументами позивача про те, що розмір одноразової грошової допомоги повинен розраховуватися у відповідності зі статею 23 Закону України №565-XII (в редакції, чинній з 12.03.2015) та відповідно до Порядку №850.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 05.06.2018 у справі №822/456/16, від 19.09.2018 у справі №822/910/17, від 31.01.2019 у справі №822/2143/16.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку №850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.

В свою чергу, виплата грошової допомоги у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності здійснюється не автоматично, а передбачає виконання ряду процедурних дій, пов`язаних з призначенням виплати, а саме працівник міліції, якому призначається грошова допомога, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до Порядку №850; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України) (пункт 7 Порядку №850).

Згідно з п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 вказаних Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 вказаного Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 вказаних Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку №850).

Як встановив суд, ГУ ДФС у Львівській області за результатами розгляду заяви (рапорту) від 16.12.2019 листом від 19.12.2019 №1901/10/04.1-11 повідомило позивача про те, що виплата працівникам міліції одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності та втратою працездатності проводиться на підставі судових рішень, що набрали законної сили.

Суд зазначає, що позивач подав всі наявні у нього необхідні відповідно до Порядку № 850 документи для складення висновку щодо виплати грошової допомоги, а саме: копію свідоцтва про хворобу від 26.09.2019 № 202, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 12.12.2019 серії 12ААБ № 333181, копію довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 12.12.2019 серії 12ААА № 011278, копію довідки про грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомога від 16.12.2019 № 602-05.0-31, копію паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Проте, ГУ ДФС у Львівській області безпідставно відмовило у складенні висновку щодо виплати грошової допомоги позивачу, чим порушило вимоги Порядку № 850.

Суд критично оцінює посилання ГУ ДФС у Львівській області на необхідність подання судових рішень для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, оскільки таке не передбачено Порядком № 850.

Таким чином, дії ГУ ДФС у Львівській області щодо відмови у наданні висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції) є протиправними.

Разом з тим, суд вказує на те, що відсутні підстави для визнання протиправними дій ГУ ДФС у Львівській області щодо відмови у нарахуванні одноразової грошової допомоги, оскільки у відповідності до Порядку № 850 на ГУ ДФС у Львівській області не покладено такого обов`язку.

Суд також вважає, що вимоги про визнання протиправними дій ГУ ДФС у Львівській області щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги не підлягають задоволенню, оскільки ДФС України у відповідності до Порядку № 850 не прийняла рішення про призначення вказаної допомоги.

Суд, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ДФС у Львівській області надати висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в податкової міліції відповідно до Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII в редакції Закону України від 13.02.2015 №208-VІІІ та направити висновок щодо виплати грошової допомоги до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення про призначення виплати.

Рішення ДФС України від 17.01.2020 №42/С/99-99-04-04-02-14, яким ДФС України фактично відмовило у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги суд з урахуванням викладених в рішенні мотивів, вважає таким, що не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, оскільки прийняте не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, є необґрунтованим, недобросовісним та непропорційним.

Відтак, рішення ДФС України від 17.01.2020 №42/С/99-99-04-04-02-14 є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, суд вважає, що ДФС України не вчинила дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, а прийняла рішення про відмову у призначенні такої допомоги, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд з метою повного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати ДФС України призначити до виплати позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із ІІІ групою інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції відповідно до Закону України № 565-XII в редакції Закону України від 13 лютого 2015 року № 208-VІІІ в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

При цьому, вимога позивача про зобов`язання ГУ ДФС у Львівській області здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції, відповідно до Закону України "Про міліцію" в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб є передчасною, оскільки ДФС України не прийняло рішення про призначення такої допомоги у відповідності до пункту 9 Порядку №850. Відтак, у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути з ДФС України за рахунок її бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 1261,20 грн та з ГУ ДФС у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 1261,20 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо відмови у наданні висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах державної податкової служби (податкової міліції).

Визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 17.01.2020 №42/С/99-99-04-04-02-14 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала в період проходження служби в податковій міліції.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області надати висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, яка настала в період проходження служби в податкової міліції відповідно до Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-XII в редакції Закону України від 13 лютого 2015 року № 208-VІІІ та направити висновок щодо виплати грошової допомоги до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення про призначення виплати.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України призначити до виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із ІІІ групою інвалідності, що настала в період проходження служби в податковій міліції відповідно до Закону України № 565-XII в редакції Закону України від 13 лютого 2015 року № 208-VІІІ в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з ДФС України , місцезнаходження: 04053, м. Київ-53, Львівська пл., 8 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна)грн 20 коп.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області , місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 20 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 19 червня 2020 року.

Суддя А.Г. Гулик