Справа № 440/728/20
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/728/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Лайко О.В.

представників позивача Панченко О.О., Субочев О.М.,

представника відповідача Деміхіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.01.2020 № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з наданих до позовної заяви документів слідує, що контрагенти-покупці здійснювали придбання ПММ згідно укладених договорів з метою подальшого використання під час підприємницької діяльності. Стверджував, що оформлення реалізації нафтопродуктів від ТОВ "Бест" до контрагентів-покупців проводились виключно на підставі видаткових накладних. Звертав увагу суду на те, що неможливість встановити номер подорожнього листа та особу відповідальну за здійснення господарської діяльності не можуть і не є підставою для висновків щодо відсутності господарської операції. Наполягав на тому, що товариство не здійснювало роздрібної торгівлі ПММ покупцям контр-агентам вказаним у акті перевірки, а реалізація нафтопродуктів відбувалась згідно укладених договорів.

05.03.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву якому зазначено. що за результатами проведеної перевірки встановлено порушення ТОВ "Бест" п.п. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44 та п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", П(С)БО 25 "Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва", п. 5 П(С)БО 15 "Доходи", п. 5 П(С)БО 11"Зобов`язання", П(С)БО 16 "Витрати", абз. 2 р. І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №893/4186 в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 4161351 грн та ст. 1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п.п. 14.1.212, п. 14.1 ст. 14, п.п. 213.1.9, п. 213.1 ст. 213, п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України. п. 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 в результаті чого встановлено здійснення роздрібної торгівлі пальним без отримання ліценції на право роздрібної торгівлі. Стверджував, що у відомостях на відпуск нафтопродуктів відсутні усі необхідні реквізити.

16.05.2020 позивачем до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву у якій зазначено, що зауважень щодо правильності оформлення податкових накладних та порядку їх реєстрації, оформлення видаткових накладних, рахунків-фактури, до ТТН, до довіреностей контрагентів - покупців на отримання ПММ згідно укладених договорів поставки нафтопродуктів на 2019 рік до Журналу обліку надходження нафтопродуктів в колонках за період з 01.07.2019 по 30.09.2019 до змінних звітів АЗС №2 форми №17 НП за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 в Акті перевірки відповідачем не зазначено. Вказано, що відомості форми №16-НП не є первинними бухгалтерськими документами у розумінні ст. 9 Закону України "Бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не пов`язані з визначенням об`єктів оподаткування та податкових зобов`язань.

Стверджував, що виконання ТОВ "БЕСТ" договорів з контрагентами переліченими відповідачем у Акті перевірки підтверджується видатковими та податковими накладними, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, відомостями на відпуск нафтопродуктів, рахунками-фактури, платіжними дорученнями та іншими внутрішніми документами товариства, які надавалися під час перевірки та приєднанні до позову.

03.04.2020 відповідачем до суду подано заперечення на відповідь позивача на відзив, у яких суб`єкт владних повноважень просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на порушення позивачем вимог чинного законодавства.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що у період з 09.12.2019 по 27.12.2019 працівниками ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Бест", за результатами якої складено акт від 09.01.2020 №23/16-31-05-01-10/30406433, яким зафіксовано, зокрема, порушення ТОВ "Бест":

п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44 та п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", П(С)БО 25 "Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва", п. 5 П(С)БО 15 "Доходи", п. 5 П(С)БО 11 "Зобов`язання", П(С)БО 16 "Витрати", абз. 2 р. І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №893/4186 в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 4161351 грн;

ст. 1 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", п.п. 14.1.212, п. 14.1 ст. 14, п.п. 213.1.9, п. 213.1 ст. 213, п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України. п. 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 в результаті чого встановлено здійснення роздрібної торгівлі пальним без отримання ліценції на право роздрібної торгівлі.

За результатами розгляду вказаного акту ГУ ДПС у Полтавській області 28.01.2020 винесено податкові повідомлення-рішення №, яким ТОВ "БЕСТ" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток приватних підприємств на 5236411,25 грн (в тому числі за основним платежем 4189129 грн та за штрафною санкцією 1047282,25 грн) та № яким до позивача застосовано штрафну санкцію в сумі 250000,00 грн.

Позивач не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам суд виходить з наступного.

Абзацом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Підпунктом 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Системно аналізуючи наведенні вище положення суд приходить до висновку, що визначальною ознакою господарської діяльності є спричинення нею реальної зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Судом встановлено, що зауваження у відповідача щодо правильності оформлення податкових накладних та порядку їх реєстрації, до оформлення видаткових накладних, рахунків-фактур, ТТН, довіреностей контрагентів покупців на отримання ПММ згідно укладених договорів поставки нафтопродуктів на 2019 рік, Журналу обліку надходження нафтопродуктів в колонках за період з 01.07.2019 по 30.09.2019 та змінних звітів АЗС №2 форми №17-НП за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 відсутні.

У ході розгляду справи встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що реалізація пального з оптового складу здійснювалась ТОВ "БЕСТ" (постачальник) на підставі договорів поставки (купівлі-продажу) нафтопродуктів укладених з наступними контрагентами: Tacrom services S.R.L, Адвокатське бюро "Олени Панченко", ДФГ "Еліта", ПБФ "Ферріт", Полтавське ЕГДС ДГП "Укргеофізика", ПП "Автосоюз-України", ГІП "Агроком", ПП "Аналіт-Експрес", ПП "ЄТВ", ПП "Житниця-2010", ПП "Корпорація Мангетік", ПП "НДНС "Вільшанка", ПП "Норма-Д", ПП "ПВКП "Агродеталь", ПП "Полтаваінвестсервіс", ПП "ТД "ЕКО-Альянс", ПП "ТД "Фонтекс Агро", ПП "Хозхімсервіс", ПП "Шлях 2011", ПрАТ "Крісталіст", СФЕ "Обрій", ПП "АТК Полтава", СФГ "Світанок", ТОВ Автоарсенал", ТОВ "Автобурбуд", ТОВ "Автодрайв-Альянс", ТОВ "Агромолтьранс", ТОВ "Аналіт-Експрес", ТОВ"Біт-Агро", ТОВ "Бріз", ТОВ "Будівельник", ТОВ "Будімперія 2017", ТОВ "Вітязь", ТОВ "Газойл Комплект", ТОВ "Геосинтез Інжіринг", ТОВ "Деметра Агро-Груп", ТОВ "Дилерська компанія "Автосервіс-Альянс", ТОВ "ДРСУ Полтава", ТОВ "Експрес Вантаж", ТОВ "Експрес Логістик", ТОВ "Енегосервіс - 24", ТОВ "ЖК Транс", ТОВ "Інтеко-Ліс", ТОВ "Комбікорм-Полтава", ТОВ "Лісовий Ресурс", ТОВ "Локомотив Комплект Україна", ТОВ "ДС НВФ "Еталон-Агропродук", ТОВ "Маніпулятор-Центр", ТОВ "Полтавазв`язокбуд-КО", ТОВ "Полтаваінвестсервіс", ТОВ "Рудіко", ТОВ "Сервіс-Ойл", ТОВ "СКС КРС", ТОВ "Тоталвудгруп", ТОВ "Трасн-СТО", ТОВ "Фауна-2008", ТОВ "Тріас", ТОВ "Хозхімсервіс", ТОВ "Форт", ТОВ "Ю-Автотранс", ТОВ ДК "Автодрайв-Альянс", ФГ "Макаревічі", ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 (покупці).

Предметами вказаних договорів є передача постачальником покупцям у власність нафтопродуктів, оливи, мастила, а покупець у свою чергу зобов`язаний оплатити товар. Кількість та ціна товару встановлюється сторонами за обопільною згодою на базі рахунків-фактури та /чи відвантажувальних документів на товар. Одиниця виміру літри/кг. У разі постачання бензовозними нормами товар поставляється згідно заявок, наданих в усній або письмовій формі, погодженими партіями та у відповідності з рахунком-фактури. Поставка товару підтверджується видатковими накладними, ТТН, постачання здійснюється на умовах: EXW, FCA, CPT, DDP. У разі постачання через колонку товар поставляється на умовах: EXW. При цьому покупець приймає, що відпуск товару на підставі пошкоджених або недійсних талонів не проводиться. Строк дії договорів з моменту підписання до визначеної дати з автоматичною пролагнацією на кожний наступний календарний рік.

Відповідачем в ході розгляду справи суду не надано, а судом не встановлено доказів використання працівниками вказаних контрагентів придбаних у позивача нафтопродуктів протягом ІІІ кварталу 2019 року саме для особистого використання, а тому твердження суб`єкта владних повноважень, що реалізовані ТОВ "Бест" ПММ вказаним вище контрагентам використовувалися не для здійснення ними підприємницької діяльності є безпідставними.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що оплата за придбані у позивача ПММ здійснювалася покупцями щомісячно та лише на розрахункові рахунки ТОВ "Бест", на підставі видаткових накладних та рахунків - фактур, а оформлення реалізації нафтопродуктів проводилося виключно на підставі видаткових накладних.

Відповідно до п. 7.1 Інструкції про порядок прийому, транспортування, зберігання, відпуску і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Мінпаленерго України, Мінтрасну України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України №281/171/578/155 від 20.05.2008 відпуск нафти споживачам здійснюється на підставі попередньо укладених договорів, а нафтопродуктів - на підставі договорів або за готівку.

Згідно з п.п. 10.3.2.1 цієї Інструкції відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою N 16-НП (додаток 16).

Кількість відпущеного нафтопродукту фіксується у відомості, яка ведеться безпосередньо на АЗС, що підтверджується підписами оператора АЗС та водія.

Підпунктом 10.3.2.2 вказаної Інструкції встановлено, що підприємства, АЗС на підставі відомостей про відпуск нафтопродуктів періодично, але не менше одного разу на місяць, виписують зведені відомості-рахунки кожному споживачу за марками нафтопродуктів та цінами, установленими протягом місяця. У рахунках обов`язково зазначаються кількість та загальна вартість відпущених нафтопродуктів, у тому числі податок на додану вартість.

Звіряння розрахунків з споживачами за відпущені нафтопродукти здійснюється щомісяця не пізніше п`ятого числа наступного за звітним місяця.

Стосовно тверджень відповідача щодо нереальності господарських операцій у зв`язку з відсутністю у первинних документах усіх необхідних реквізитів, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Наявність або відсутність окремих документів, як і наявність помилок чи неточностей у їх оформлені, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інші данні свідчать про рух активів або зміну у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 26.06.20218 по справі №825/3731/15-а.

Крім того, приймаючи рішення суд враховує позицію Верховного Суду висловлену у постанові від 05.02.2019 по справі №822/2373/17, а саме: "У разі, якщо товар дійсно був поставлений покупцю, то дефекти в первинних документах (за умови що зазначена в них інформація дозволяє ідентифікувати суб`єктів господарювання та господарські операції), а також порушення правил перевезення нафтопродуктів щодо вимог до транспорту та обладнання, якими здійснюється їх перевезення, самі по собі не можуть свідчити про нереальне вчинення поставки та розглядатися як підстава для позбавлення платника податку (постачальника) обов`язку відобразити у бухгалтерському та податковим обліку доходу та врахувати його при визначенні податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств."

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.01.2020 №.

Надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення-рішення від 28.01.2020 № та тверджень відповідача щодо здійснення позивачем продажу нафтопрадуктів за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі на оптовому складі, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" встановлено, що

місце оптової торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

місце роздрібної торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для роздрібної торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам;

роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Підпунктами 14.1.202 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Кваліфікуючими ознаками поняття "реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами" є продаж товарів, тобто операція при якій відбувається перехід права власності на товар; спеціальна суб`єктивність - наявність споживача, некомерційне використання товару.

Системно аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що суб`єктами господарювання можуть укладатися різного виду господарські та цивільно-правові договори щодо підакцизних товарів (продукції), а відпуск нафтопродуктів через АЗС не завжди є операцією з реалізації (продажу), оскільки його віднесення до такого типу операцій залежить від виду цивільно-правового чи господарського-правового договору, на підставі якого здійснюється такий відпуск.

Крім того, у відповідності до ДСТУ 4303:2004 роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу. що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника /п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів"/.

Системно аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що для визнання фізичної особи, яка здійснює придання нафтопродутків через мережу АЗС, як кінцевого споживача необхідно встановити, що придбані нафітопродукти фізична особа буде використовувати для особистих потреб та їх придбання не пов`язане підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до частини першої статті 698 Цивільного кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.

Згідно статті 52 Господарського кодексу України некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

Отже, кваліфікуючою ознакою некомерційного господарювання є відсутність мети одержання прибутку.

Статтею 42 вказаного Кодексу встановлено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, продаж нафтопродуктів суб`єктам господарювання для їх використання у підприємницькій діяльності не може тлумачитись як роздрібна торгівля нафтопродуктами.

У той час як оптова торгівля здійснюється виключно за договорами поставки.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини третьої статті 265 Господарського кодексу України сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 10 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 встановлено, що розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

В свою чергу п.п. 10.3.1.1 Інструкції про порядок прийому, транспортування, зберігання, відпуску і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Мінпаленерго України, Мінтрасну України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України №281/171/578/155 від 20.05.2008 передбачено, що розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року №1315.

При цьому пунктом 10.3.1.3 цієї Інструкції облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою N 17-НП..

У вказаному змінному звіті АЗС має відображатися і відпуск нафотпродуків за платіжними картками (п. 10.3.4.2 Інструкції, графа звіту 11), за відомостями (п.10.3.2 Інструкція, графа у звіті - 9) та за талонами (п. 10.3.3. Інструкції, графа у звіті 10). Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у графі 8 Змінного звіту АЗС за формою №17-НП.

Вказаною Інструкцією встановлено, що талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Обов`язковими елементами талону є його серійний та порядкові номери.

Виходячи зі змісту статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі. громадського харчування та послуг" талон на отримання палива та відомості на відпуск нафтопродуктів (форма 16-НП) не є розрахунковими документами та містять відомості, які необхідні перш за все для здійснення операції по відвантаженню ПММ (найменування, марка, кількість).

Придбане паливо, незалежно від виду розрахунків, заливалося на оптовому складі в бак автомобіля.

Враховуючи умови договорів укладених ТОВ "Бест" з Tacrom services S.R.L, Адвокатське бюро "Олени Панченко", ДФГ "Еліта", ПБФ "Ферріт", Полтавське ЕГДС ДГП "Укргеофізика", ПП "Автосоюз-України", ГІП "Агроком", ПП "Аналіт-Експрес", ПП "ЄТВ", ПП "Житниця-2010", ПП "Корпорація Мангетік", ПП "НДНС "Вільшанка", ПП "Норма-Д", ПП "ПВКП "Агродеталь", ПП "Полтаваінвестсервіс", ПП "ТД "ЕКО-Альянс", ПП "ТД "Фонтекс Агро", ПП "Хозхімсервіс", ПП "Шлях 2011", ПрАТ "Крісталіст", СФЕ "Обрій", ПП "АТК Полтава", СФГ "Світанок", ТОВ Автоарсенал", ТОВ "Автобурбуд", ТОВ "Автодрайв-Альянс", ТОВ "Агромолтьранс", ТОВ "Аналіт-Експрес", ТОВ"Біт-Агро", ТОВ "Бріз", ТОВ "Будівельник", ТОВ "Будімперія 2017", ТОВ "Вітязь", ТОВ "Газойл Комплект", ТОВ "Геосинтез Інжіринг", ТОВ "Деметра Агро-Груп", ТОВ "Дилерська компанія "Автосервіс-Альянс", ТОВ "ДРСУ Полтава", ТОВ "Експрес Вантаж", ТОВ "Експрес Логістик", ТОВ "Енегосервіс - 24", ТОВ "ЖК Транс", ТОВ "Інтеко-Ліс", ТОВ "Комбікорм-Полтава", ТОВ "Лісовий Ресурс", ТОВ "Локомотив Комплект Україна", ТОВ "ДС НВФ "Еталон-Агропродук", ТОВ "Маніпулятор-Центр", ТОВ "Полтавазв`язокбуд-КО", ТОВ "Полтаваінвестсервіс", ТОВ "Рудіко", ТОВ "Сервіс-Ойл", ТОВ "СКС КРС", ТОВ "Тоталвудгруп", ТОВ "Трасн-СТО", ТОВ "Фауна-2008", ТОВ "Тріас", ТОВ "Хозхімсервіс", ТОВ "Форт", ТОВ "Ю-Автотранс", ТОВ ДК "Автодрайв-Альянс", ФГ "Макаревічі", ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 суд приходить до висновку, що позивачем проводилася оптова торгівля ПММ невеликими партіями, що не заборонено чинним законодавством.

Враховуючи викладене висновок контролюючого органу, що реалізація ПММ малими обсягами є роздрібною торгівлею є протиправним, а податкове повідомлення - рішення від 28.01.2020 № слід визнати протиправним та скасувати.

Відтак позов належить задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 21020,00 грн і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 21020,00 грн.

Разом з тим, представником позивача подано клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25000,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до пункту 1 частини третьої цієї статті, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частиною третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.18 у справі №815/4300/17, від 11.04.18 у справі №814/698/16, від 18.10.18 у справі №813/4989/17.

У цій справі представник позивача просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавської області витрати позивача на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн.

На підтвердження розміру витрат до матеріалів справи залучені копії договору про надання правничої допомоги від 10.01.2020 №01-10/01/20, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордера, платіжне доручення №30 від 22.01.2020 про сплату гонорару в сумі 25000 грн, рахунок на оплату послуг за надання правової допомоги, детальний опис робіт виконаних адвокатом, та акт виконаних робіт.

Відповідач у запереченнях розміру витрат на професійну правничу допомогу не навів доказів їх завищення, а понесення позивачем витрат у розмірі 25000 грн підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про доведеність належними та допустимими доказами факту понесення ТОВ "Бест" витрат на правничу допомогу адвоката у зв`язку з розглядом цієї справи у розмірі 25000,00 грн, а тому вони підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" (вул. Кагамлика, 82 Б, м. Полтава, 36008, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.01.2020 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест" витрати зі сплати судового збору в сумі 21020,00 (двадцять одну тисячу двадцять гривень нуль копійок) грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн (двадцять п`ять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя С.С. Бойко