Справа № 537/1415/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2020 року

Київ

справа №537/1415/17

адміністративне провадження №К/9901/22807/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.05.2017 (в складі головуючої судді Зоріної Д.О.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017 (у складі: головуючого судді - Тацій Л.В., суддів: Григорова А.М., Подобайло З.Г.) у справі №537/1415/17 за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - Кременчуцьке ОУПФУ, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у пільговому обчисленні стажу за період з 01.08.1980 по 15.05.1987 та з 18.05.1987 по 31.12.1990, з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців;

- зобов`язати Кременчуцьке ОУПФУ здійснити обчислення пільгового страхового стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців за період з 01.08.1980 по 15.05.1987 та з 18.05.1987 по 31.12.1990, та провести виплати донарахованої пенсії у зв`язку з обчисленням пільгового страхового стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до роботи Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців, починаючи з дати звернення, а саме з 03.02.2017.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука від 23 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не взяли до уваги, що позивачем для підтвердження факту його роботи в районах Крайньої Півночі, не надано примірників укладених строкових договорів та відомостей про користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами. У зв`язку з чим, підстави вважати цей стаж пільговим та обчислювати з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців, відсутні.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Позивачка у запереченнях на касаційну скаргу просила залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 , згідно з даними її трудової книжки та наказу Міністра юстиції Якутської АРСР № 328-К від 11.08.1980, прийнято на роботу державним нотаріусом Усть - Майської державної нотаріальної контори з 01.08.1980.

Окрім того, між ОСОБА_1 та Міністерством юстиції Якутської АРСР 01.08.1980 укладено трудовий договір, відповідно до якого позивачка зобов`язується пропрацювати в районі Крайньої Півночі в системі Міністерства юстиції Якутської АРСР на посаді державного нотаріуса Усть-Майського району. В підпункті «в» пункту 2 зазначеного договору вказано, що при обчисленні трудового стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та інвалідністю, один рік роботи у Крайній Півночі зараховується як один рік і шість місяців.

На підставі наказу №29-К від 15.05.1987 позивачку звільнено за переведенням до комбінату «Джугджурзолото» Усть-Майського району.

Згідно з наказом №65/К від 19.05.1987 позивачку з 18.05.1987 призначено на посаду начальника юридичного бюро Гірничо-збагачувального комбінату «Джугджурзолото» п/о «Якутзолото». Даний факт підтверджується також архівною довідкою Адміністрації муніципального району «Усть-Майський улус (район)» Республіки Саха (Якутія) №1210 від 14.11.2012, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала на ГЗК «Джугджурзолото», який здійснював діяльність на території Усть-Майського району Якутської АРСР (зараз Республіки Саха (Якутія), та який відносився та відноситься до районів Крайньої Півночі; до 01.10.1991 нараховувався районний коефіцієнт 1,5, на підставі Постанови Уряду Республіки Саха (Якутія) від 24.09.1991 №486 з 01.10.1991 нараховується до основної заробітної плати районний коефіцієнт 1,7.

На підставі наказу №14-к від 11.02.1992 позивачку 11.02.1992 звільнено із займаної посади начальника юридичного бюро Гірничо-збагачувального комбінату «Джугджурзолото» п/о «Якутзолото» на підставі пункту 1 статті 33 КЗпП РРФСР у зв`язку із скороченням штатів.

В лютому 2017 року позивачка звернулася до Кременчуцького ОУПФУ із заявою про призначення пенсії, до якої додала документи, що підтверджують її пільговий стаж роботи в районах Крайньої півночі.

Рішенням відповідача від 09.02.2017 позивачці призначено пенсію, при цьому стаж її роботи обчислено без застосування пільг з посиланням на те, що в наданому позивачкою трудовому договорі не зазначено період, на який його укладено.

Позивачка, не погоджуючись з такими рішеннями та діями відповідача, звернулася до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до п. 5 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991. Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 - за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Суди визнали, що факт роботи позивачки в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються з наданими трудовим договором та архівною довідкою, а тому спірний період роботи позивачки в районах Крайньої Півночі підлягає пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Спору, що місцевість, де працювала позивачка, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а, від 10 січня 2019 у справі № 352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10 вересня 2019 року у справі № 348/2208/16-а.

За встановлених обставин, коли факт роботи позивачки в районах Крайньої Півночі підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються із наданими трудовим договором та архівною довідкою, то спірні періоди роботи позивачки в районах Крайньої Півночі підлягають пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців. А відтак, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що дії відповідача щодо неврахування при призначені пенсії стажу роботи позивача в спірний період роботи в районах Крайньої Півночі в пільговому обчисленні є протиправними.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 23 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук