Справа № 580/3845/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3845/19 Суддя (судді) першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів: Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАНТ+К" до Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Черкаська міська рада про визнання протиправними дій щодо повернення без виконання наказу суду та зобов`язання здійснити дії, передбачені законом на виконання наказу, за апеляційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Акант+К" звернулось до суду з позовом до Управління Державної казначейської служби у м. Черкасах Черкаської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Черкаська міська рада про: визнання протиправними дії щодо повернення без виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 15.09.2017 у справі №925/826/17 та зобов`язання здійснити дії, передбачені законом, на виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 15.09.2017 у справі № 925/826/17.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах про повернення товариству з обмеженою відповідальністю "Акант+К" без виконання наказу про примусове виконання рішення від 15 вересня 2017 року у справі №925/826/17 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 30 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 15.09.2017, листом №07-11-10/1267 від 11.11.2019. Зобов`язано управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області прийняти до виконання наказ про примусове виконання рішення від 15 вересня 2017 року у справі № 925/826/17 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 30 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 15.09.2017, після його надання товариством з обмеженою відповідальністю "Акант+К". В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Управлінням Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта обґрунтовано тим, що повертаючи наказ Господарського суду Черкаської області від 15.09.2017 у справі № 925/826/17 без виконання, діяв у відповідності до п.п. 3 п. 9 Порядку № 845, яким передбачено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства.

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю "Акант+К" на апеляційну скаргу зазначено про безпідставність доводів Управління Державної казначейської служби у м. Черкасах та вказано, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення у справі. Крім того, зауважено, що судовим рішенням у справі № 925/1683/17 скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження, з посиланням на те, що органом виконання рішення про стягнення з Черкаської міської ради на користь ТОВ «Фірма акант+К» є виключно казначейство, що також узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 16.05.2019.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, вказавши про його обґрунтованість та відповідність положенням чинного законодавства. Представник третьої особи підтримав позицію позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.08.2017 у справі №925/826/17 встановлено, що 03.09.2008 між Черкаською міською радою та ТОВ "Фірма "Акант+К" був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: м . Черкаси, вул. Промислова, буд. 15, загальною площею 33508 кв.м.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2014 у справі №5026/1883/2012 визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.09.2008.

Надалі, ТОВ "Фірма "Акант+К" звернулось до суду з позовом до Черкаської міської ради про повернення грошових коштів (справа № 925/826/17). Позов ТОВ "Фірма "Акант+К" було задоволено частково. Стягнуто 1027690,36 грн та 15415,25 грн. витрат на сплату судового збору з Черкаської міської ради на користь ТОВ "Фірма "Акант+К".

На виконання вказаного рішення Господарським судом Черкаської області видано наказ про примусове виконання рішення від 15.09.2017 дійсний до виконання до 15.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.07.2019 здійснено заміну сторони (стягувача) у наказі Господарського суду Черкаської області про примусове виконання рішення від 15.09.2017, справа №925/826/17, з ТОВ "Фірма "Акант+К" на ТОВ "Акант+К".

Позивач звернувся до Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області (відповідач у справі) із заявою від 04.11.2019 №88/10-19, якою просив прийняти до виконання наказ Господарського суду Черкаської області про примусове виконання рішення від 15.09.2017, справа №925/826/17. До заяви додав оригінал наказу Господарського суду Черкаської області про примусове виконання рішення від 15.09.2017 у справі №925/826/17, копію ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.07.2019 та копії платіжних доручень про перерахування коштів на 8 аркушах.

Відповідач листом №07-11-10/127 від 11.11.2019 повідомив позивача, що згідно з п. 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 від 03.08.2011 №845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки) або за його місцезнаходженням, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Черкаська міська рада, яка є боржником відповідно до рішення Господарського суду Черкаської області у справі №925/826/17, не обслуговується та не має відкритих рахунків в Управлінні, та на підставі підпункту 3 пункту 9 Порядку повернув документи без виконання.

Не погоджуючись із зазначеними висновками та поверненням наказу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачу достеменно відомо, що виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 15.09.2017 у справі № 925/826/17 має відбутись шляхом безспірного списання заборгованості за рахунок коштів місцевого та Державного бюджетів, отже наявність у боржника - Черкаської міської ради, рахунку в органі Казначейства не є обов`язковою, а тому дії управління Державної казначейської служби щодо повернення без виконання наказу Господарського суду Черкаської області у справі №925/826/17 є протиправними.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з приписами пункту 12 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетними установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Пунктом 9 розділу V1 "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України передбачено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету:

1) рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

У відповідності до частини 1 статті 25 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Згідно з пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Отже, обов`язок саме Державної казначейської служби України та її територіальних органів виконувати рішення суду про стягнення коштів з державного чи місцевого бюджету шляхом їх безспірного списання на підставі рішення суду визначений положеннями законодавства України.

Пунктом 2 Порядку № 845 визначено, що безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п.п. 3 п. 9 Порядку № 845 в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Отже, за загальним правилом, орган Державного казначейства виконує судові рішення у разі, коли боржнику відкритий рахунок.

Згідно з наказом Господарського суду Черкаської області від 15.09.2017 у справі №925/826/17 боржником є Черкаська міська рада, яка не має відкритих рахунків у відповідача і ця обставина визнається сторонами.

Згідно з п. 16 Порядку №845 органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів:

1) для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів та інших доходів бюджету;

2) що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії;

3) що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами;

4) що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти;

5) що надійшли в інший установлений законодавством спосіб;

6) з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку.

Оцінюючи доводи апелянта щодо відсутності рахунків в органі Казначейства, як підставу для невиконання судового рішення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до п. 19 Порядку № 845 безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Отже, безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів може проводитись органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, а наявність у боржника рахунку не є обов`язковою.

З листа відповідача № 07-11-10/1267 від 11.11.2019 (а.с. 72) вбачається, що відповідно до платіжних доручень про перерахування коштів платником "ТОВ "Фірма Акант+К" одержувачем є місцевий бюджет. Відповідно кошти, сплачені у 2008 році "ТОВ "Фірма Акант+К" за купівлю земельної ділянки, були зараховані органом Казначейства на розподільчий рахунок № НОМЕР_1 , ККДБ 33010101 "Надходження від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення до розмежування земель державної та комунальної власності" та в той же розмежовані наступним чином: 90% від сплаченої суми надійшли до місцевого бюджету м. Черкаси та 10% до Державного бюджету України.

Тобто у відповідача наявна інформація про рахунки, на які вищевказані кошти були зараховані, що свідчить про ухилення від виконання рішення суду та вказує на неправомірність дій управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах в межах спірних правовідносин.

В контексті викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та приходить до переконання, що позовні вимоги було правомірно частково задоволено.

Посилання апеляційної скарги зазначені вище висновки суду першої інстанції не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності мотивів суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи, та не свідчать про порушення при розгляді справи норм матеріального або процесуального права.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАНТ+К" до Управління Державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Черкаська міська рада про визнання протиправними дій щодо повернення без виконання наказу суду та зобов`язання здійснити дії, передбачені законом на виконання наказу - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 19.06.2020