Справа № 580/2322/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Руденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Справа № 580/2322/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Левшунова Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року у справі

за заявою ОСОБА_1

до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (далі - відповідач) про:

- визнання неправомірними дій відповідача при направленні йому листа від 10.07.2019;

- визнання протиправним листа від 10.07.2019;

- зобов`язання відповідача особисто розглянути звернення до Президента України, отримане ним від Міністерства соціальної політики, з його участю в м. Черкасах.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, позов було задоволено частково: визнано протиправними дії Фонду соціального страхування України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 10.06.2019, за наслідками якого складено лист від 01.07.2019 № 08/Г-2781з-3206, та зобов`язано Фонд соціального страхування України повторно розглянути таке звернення і надати відповідь відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР, з урахуванням висновків суду.

04.01.2020 на виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист.

06.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року зазначену заяву позивача залишено без розгляду.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції керувався частиною першою статті 167 КАС України та виходив з того, що позивачем не додано до поданої ним заяви доказів її надіслання відповідачу та Придніпровському відділу ДВС у м. Черкаси.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, зазначаючи, що судом першої інстанції створено штучні перешкоди для захисту ним своїх прав, застосовано подвійні стандарти, порушено норми чинного законодавства, зокрема Конституції України, що суддею першої інстанції вчинено беззаконня і та складено неправдивий документ.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про розгляд поданої ним заяви та вирішення поставленого в ній питання.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2020 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено справу до судового розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 судовий розгляд цієї справи за клопотанням позивача призначено в режимі відеоконференції з Черкаським окружним адміністративним судом.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, статтями 166-167 КАС України визначено порядок звернення до суду із заявою та вимоги до її форми та змісту.

Відповідно до частини третьої статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

У частині першій статті 167 КАС України передбачено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з частиною другою вказаної статті, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, законодавством регламентовано вимоги до заяв, які подаються до суду на стадії виконання судового рішення та процесуальні наслідки невідповідності поданих заяв таким вимогам, зокрема, можливість повернення судом заяви без розгляду.

Разом з тим, правовою підставою для застосування вказаного наслідку є одночасна сукупність наступних умов: 1) невідповідність поданої заяви вимогами, визначеним у частині першій статті 167 КАС України; 2) неможливість розгляду такої заяви внаслідок таких недоліків.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, була повернута позивачу у зв`язку з відсутністю доказів її направлення відповідачу та органу ДВС.

Водночас, постановляючи ухвалу судом першої інстанції не встановлено неможливості розгляду заяви позивача за наявності вказаного недоліку, як таке передбачено частиною другою статті 167 КАС України.

Крім того, разом з нормами зазначеної процесуальної норми суд першої інстанції застосував статтю 379 КАС України, яка врегульовує питання щодо заміни сторони виконавчого провадження, а не щодо визнання виконавчого листа таким, який не підлягає виконанню, тобто питання, задля вирішення якого позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою та яке врегульовано іншою нормою КАС України, а саме статтею 374, що не була застосована судом.

Отже, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення питання щодо розгляду вищевказаної заяви ОСОБА_1 та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та направлення цієї справи для продовження розгляду до відповідного суду.

При цьому, судова колегія також враховує правову позицію, викладену ЄСПЛ у справі «Беллет проти Франції» («Bellet v. France»), відповідно до якої, стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Крі того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Водночас, відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 червня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: