Справа № 280/229/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року о 15 год. 30 хв.Справа № 280/229/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Півоварової В.П.

представника позивача - Гуня Т.В.

представника відповідача - Куранової С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТС-Укрснабпром»

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТС-Укрснабпром» (далі-позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 03.07.2019 № та №, а також податкове повідомлення - рішення без зазначення номеру та дати за платежем податок на прибуток приватних підприємств, винесене на підставі акту №316/08-01-14-02/38284803.

Ухвалою суду від 15.01.2020 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивачем до суду надано документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 24.02.2020 судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24.03.2020.

Ухвалою суду від 24.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 05.05.2020.

Ухвалою суду від 05.05.2020 підготовче засідання відкладено на 26.05.2020.

26.05.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.06.2020.

В судовому засіданні 10.06.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що контролюючим органом під час проведення перевірки порушено вимоги податкового законодавства України, оскільки керівник підприємства не був ознайомлений з направленням на перевірку, керівнику підприємства не вручався запит про надання додаткових документів необхідних для проведення перевірки, а також контролюючим органом було проігноровано звернення керівника підприємства про відстрочення проведення перевірки, у зв`язку із необхідністю відновлення певних документів. Також, позивач вказував на те, що фактично контролюючим органом проведено невиїзну перевірку у приміщенні контролюючого органу з використанням тих документів, що були надані підприємством у 2017-2018 роках. Інші документи, які могли б вплинути на результати проведення перевірки контролюючим органом не були отриманні у зв`язку із порушенням порядку проведення перевірки, хоча такі були наявні у підприємства. Крім того, позивач посилався на те, що висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача з його деякими контрагентами ґрунтуються на припущеннях, а порушення кримінального провадження відносно контрагентів позивача не свідчить про нереальність господарських операцій.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Оптіма Плас», ТОВ «Галион-Д», ТОВ «Сларда», ТВПП «Спектрум», ТОВ «Рітекс ЛТД», ТОВ «Скарвал». Відповідач зазначає, що під час перевірки було встановлено недоліки в первинній документації, які свідчать про нереальність проведених господарських операцій, а саме надані до перевірки товарно-транспортні накладні не містили всіх необхідних реквізитів. Також, відповідач вказував, що транспортні засоби, якими начебто здійснювались перевезення належать зовсім іншим особам, а не контрагентам позивача, що свідчить про те, що товари фактично між підприємствами не переміщувалися. Крім того, відповідач посилався на те, що контрагенти позивача фактично не мали ані складських приміщень, ані інших сил та засобів для проведення господарських операцій з позивачем. Також, відповідач також посилався і на наявність кримінального провадження №0002986, в якому фігурують контрагенти позивача, як такі, що причетні для проведення безтоварних господарських операцій. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 15.05.2019 в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Запорізькій області видано наказ №1698 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВТС-Укрснабпром».

Крім того, 15.05.2019 контролюючим органом видано направлення на перевірку №1031.

У період з 15.05.2019 по 21.05.2019 співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області (правонаступник - ГУ ДПС у Запорізькій області) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ВТС-Укрснабпром» () за період діяльності листопад - грудень 2016 року, листопад 2017 року, з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні показників, включених до декларацій з податку на додану вартість, по взаємовідносинам з ТОВ «Оптима Плас» () в листопаді 2016 року, ТОВ «Галион - Д» (), ТОВ «Скарвал» () в листопаді 2017 року (включно до податкових декларацій за січень 2018 року), ТОВ «Рітекс ЛТД» () в листопаді 2017 року, ТВ ПП «Спектрум» () в листопаді 2017 року, ТОВ «Сларда» () в листопаді 2017 року та при визначені показників фінансової звітності за 2016 рік, 2017 рік, з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємств, за результатами якої складено Акт перевірки від 28.05.2019 №316/08-01-14-02/38284803.

У висновках Акту перевірки від 28.05.2019 №316/08-01-14-02/38284803 контролюючим органом зазначено про те, що перевіркою ТОВ «ВТС-Укрснабпром» по взаємовідносинам з ТОВ «Оптима Плас» () в листопаді 2016 року, ТОВ «Галион-Д» (), ТОВ «Скарвал» () в листопаді 2017 року (включено до податкових декларацій за січень 2018 року), ТОВ «Рітекс ЛТД» () в листопаді 2017 року, ТВ ПП «Спектрум» (код ЄДРПОУ 3288191) в листопаді 2017 року, ТОВ «Сларда» () в листопаді 2017 року, встановлені наступні порушення:

п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, як наслідок занижено податок на прибуток підприємства, який підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 405572 грн., в т.ч. по періодах: 2016 рік на суму 74450 грн.; 2017 рік на суму 331122 грн.;

пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету (рядок 18 декларації з ПДВ) у розмірі 223370 грн., в т.ч. по періодах: за листопад 2016 року у сумі 61981 грн., за листопад 2017 року у сумі 86407 грн., за січень 2018 року у сумі 74982 грн., та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації з ПДВ), у сумі 227266 грн., у т.ч. по періодах: за листопад 2016 року у сумі 20741 грн., за листопад 2017 року у сумі 148781 грн., за січень 2018 року у сумі 57744 грн.

На підставі висновків Акту перевірки від 28.05.2019 №316/08-01-14-02/38284803, 03.07.2019 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення:

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 506965,00 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням 405572,00 грн. та 101393,00 грн. за штрафними санкціями;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 279212,50 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням - 223370,00 грн. та 55842,50 грн. за штрафними санкціями;

№, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 227266,00 грн., у т.ч. за листопад 2016 - 20741,00 грн., за листопад 2017 - 148781,00 грн., за січень 2018 - 57744,00 грн.

Судом встановлено, що позивач не погодився з правомірністю прийняття спірних податкових повідомлень - рішень та оскаржив їх в адміністративному порядку до ДПС України, разом з тим, рішеннями ДПС України скарги підприємства залишено без задоволення, а спірні рішення - без змін.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Щодо порядку проведення перевірки, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Так, відповідно до інформації наведеній в Акті від 28.05.2019 №316/08-01-14-02/38284803 перевірка ТОВ «ВТС-Укрснабпром» проводилась контролюючим органом у період з 15.05.2019 по 21.05.2019.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено та не заперечувалось представниками сторін, що 20.05.2019 директор ТОВ «ВТС-Укрснабпром» звертався до ГУ ДФС у Запорізькій області з заявою про зупинення проведення позапланової перевірки, у зв`язку з тим, що документи первинної бухгалтерської та податкової звітності було викрадені з автомобіля директора підприємства, про що повідомлено Воснесенівський ВП ГУНП в Запорізькій області (а.с.70).

Тобто, до завершення проведення позапланової виїзної перевірки позивач звернувся до відповідача з заявою про зупинення перевірки, у зв`язку із втратою первинної документації, яка була викрадена з автомобіля директора підприємства.

В свою чергу, листом від 23.05.2019 №29039/10/08-01-14-02-11, тобто фактично після завершення перевірки, контролюючий орган повідомив позивача про відсутність підстав перенесення термінів податкової перевірки з підстав того, що усі необхідні документи вже були надані підприємством до їх втрати.

Суд зазначає, що відповідно до пп.44.4 ст.44 Податкового кодексу України, якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Згідно положень пп.44.5 ст.44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Так, відмовляючи позивачу в перенесенні термінів податкової перевірки, на переконання суду, контролюючий орган дійшов передчасних та необґрунтованих висновків про те, що платником податків до перевірки надано усі необхідні документи.

Таке твердження контролюючого органу могло б бути обґрунтованим тоді коли за результатами вже наданих документів контролюючий орган не встановлює порушень платником податків вимог податкового законодавства, а відтак додаткові документи не можуть вплинути на результатами проведення перевірки, або у випадку коли вже отримані документи беззаперечно свідчать про порушення податкового законодавства платником податків та не можуть бути спростовані жодними документами (наявний вирок суду, що набрав законної сили, в якому вказано на дефектність первинної документації, тощо).

В даному випадку судом таких обставин не встановлено, а відповідачем не наведено.

Також, суд звертає увагу на те, що контролюючий орган відмовляючи у продовженні терміну податкової перевірки навіть не запитав у підприємства перелік документів, що втрачено, як і не запитав, які ж саме документи підприємство бажає надати до перевірки та чому такі не були надані раніше.

Лише за умови з`ясування зазначених вище питань контролюючий орган мав право прийняти вмотивоване рішення про продовження терміну податкової перевірки чи про відмову у його продовженні, проте, відповідач не дотримався принципу обґрунтованості та зазначивши про те, що підприємством надано всі необхідні документи до перевірки все одно встановив порушення вимог податкового законодавства України.

За таких обставин, суд вважає висновки Акту перевірки від 28.05.2019 №316/08-01-14-02/38284803 передчасними, а перевірку такою, що проведена не повно та з порушенням порядку передбаченого податковим кодексом України.

Щодо змісту виявлених контролюючим органом порушень, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що 15.11.2017 між ТОВ «ВТС-Укрснабпром» - Замовник та ТОВ «Галион-Д» - Виконавець укладено договір №44 на переробку давальницької сировини, відповідно до умов якого, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання переробити надану Замовником давальницьку сировину, а саме лом вогнетривких виробів несортовану суміш, в готову продукцію - згідно додатків (технічних завдань ТЗ) до даного договору (а.с.84-86).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано акти взаємних розрахунків, типове технічне завдання на виконання робіт по переробці давальницької сировини в порошок магнезитовий ППК-92 та магнезитову пудру, специфікації, акти приймання-передачі готової продукції, договори замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом, рахунки-фактури, транспортні накладні, виписки по рахунку.

Також, судом встановлено, що 17.11.2016 між ТОВ «Оптима Плас» - Постачальник та ТОВ «ВТС-Укрснабпром» - Покупець укладено договір поставки №1611, відповідно до умов якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію промислового призначення, матеріали, комплектуючі, запасні та допоміжні частини та ін., а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного Договору (а.с.112).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано видаткові накладні, договори-замовлення на перевезення вантажів, товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт, виписки по рахунку.

08.11.2017 між ТОВ «Скарвал» - Постачальник та ТОВ «ВТС-Укрснабпром» - Покупець укладено договір поставки №43, відповідно до пункту 1.1 якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію промислового призначення, матеріали, комплектуючі, запасні та допоміжні частини та інш., а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного договору (а.с.123).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, договори-замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом, виписки по рахунку.

Судом встановлено, що 20.11.2017 між ТОВ «Рітекс ЛТД» - Постачальник та ТОВ «ВТС-Укрснабпром» - Покупець укладено договір поставки №20111716, відповідно до пункту 1.1 якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію промислового призначення, матеріали, комплектуючі, запасні та допоміжні частини та ін., а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору (а.с.146).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, договори - замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом, виписку по рахунку в банку, акти звіряння розрахунків.

10.11.2017 між ТОВ «Сларда» - Постачальник та ТОВ «ВТС-Укрснабпром» - Покупець укладено договір №53, відповідно до умов якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію промислового призначення, матеріали, комплектуючі, запасні та допоміжні частини та ін., а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору (а.с.157).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, договори - замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом, виписку по рахунку в банку, акти звіряння розрахунків.

Також, 01.11.2017 між ТППП «Спектрум» - Постачальник та ТОВ «ВТС-Укрснабпром» - Покупець укладено договір №32, відповідно до умов якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію промислового призначення, матеріали, комплектуючі, запасні та допоміжні частини та ін., а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору (а.с.179).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, договори - замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом, виписку по рахунку в банку, акти звіряння розрахунків.

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Оптіма Плас», ТОВ «Галион-Д», ТОВ «Сларда», ТВПП «Спектрум», ТОВ «Рітекс ЛТД», ТОВ «Скарвал» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про неотримання товарів послуг/послуг від ТОВ «Оптіма Плас», ТОВ «Галион-Д», ТОВ «Сларда», ТВПП «Спектрум», ТОВ «Рітекс ЛТД», ТОВ «Скарвал».

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ТОВ «Оптіма Плас», ТОВ «Галион-Д», ТОВ «Сларда», ТВПП «Спектрум», ТОВ «Рітекс ЛТД», ТОВ «Скарвал» не дійсними.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що основні доводи контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтуються на недоліках у товарно-транспортних накладних, а саме контролюючий орган вказував на те, що транспортні засоби, якими начебто здійснювались перевезення не належать особам, якими начебто здійснювались перевезення, а належать іншим фізичним особам, які не мають відношення до господарських операцій.

Разом з тим, суд зазначає, що інформація про реєстрацію транспортних засобів була отримана контролюючим органом через електронну базу даних НАІС ДДАІ МВС України, доказів того, що контролюючим органом здійснювалась фактична перевірка підстав використання іншими особами таких транспортних засобів матеріали справи не містять.

Також, суд зазначає, що товарно-транспорті накладні для операцій з купівлі-продажу товарів не є тими документами на підставі яких формуються показники бухгалтерської та податкової звітності, а відповідно і не впливають на правомірність їх формування.

Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що контрагенти ТОВ «Оптіма Плас», ТОВ «Галион-Д», ТОВ «Сларда», ТВПП «Спектрум», ТОВ «Рітекс ЛТД», ТОВ «Скарвал» не мали складських приміщень, персоналу, транспортних засобів, тощо, необхідних для здійснення господарських операцій, оскільки господарськи операції зводились до купівлі-продажу/перепродажу продукції, що не вимагає великої кількості трудових ресурсів/приміщень, тощо.

Також, з матеріалів справи встановлено, що для виконання господарських операцій в частині перевезення вантажу, що потребувало наявності техніки, до участі у господарських операціях залучались треті особи.

Посилання відповідача на кримінальне провадження №0002986 суд вважає недоречними, оскільки належним доказом порушення суб`єктами господарювання вимог податкового законодавства України може бути вирок суду, в якому надано оцінку об`єктивній стороні складу кримінального правопорушення, проте вироку суду у кримінальному проваджені №0002986 не надано.

Як і не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що предметом дослідження кримінального провадження є взаємовідносини підприємств з ТОВ «ВТС-Укрснабпром».

Суд зауважує, що у пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим такі рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТС-Укрснабпром» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.44, прим.21, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 03.07.2019 №, № та №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТС-Укрснабпром» судовий збір в розмірі 15201,65 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті одна гривня 65 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 16.06.2020.

Суддя І.В. Новікова