Справа № 520/3063/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2020 р. справа № 520/3063/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Східного територіального управління Національної Гвардії України (вул. Академіка Проскури, буд. 1а,м. Харків,61070) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Східного територіального управління Національної гвардії України, оформлене листом-погодженням командира на отримання одноразової грошової допомоги, в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок встановлення втрати працездатності, що настала внаслідок захворювання, отриманого ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що в період проходження військової служби він отримав захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, на підставі чого ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини. На звернення позивача про виплат ОГД, відповідачем повідомлено про неможливість проведення таких виплат, оскільки МСЕК встановлено втрату працездатності пізніше, ніж через три місяці після звільнення з військової служби. Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому вказав, що позивачем разом з пакетом документів для призначення та виплати ОГД не було надано довідку (акт) МСЕК про часткову втрату працездатності. При цьому, представник відповідача вказав, що як вбачається з інших документів, встановлення МСЕК часткової втрати працездатності відбулось пізніше, ніж через три місяці після звільнення ОСОБА_1 з строкової військової служби, а тому підстави для нарахування та виплати ОГД відсутні.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 21.05.2019 року по 29.08.2019 року перебував на строковій військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 7).

23.08.2019 року Медичною (військово лікарською) комісією за розпорядженням командира ВЧ НОМЕР_1 Східного ОТО Національної гвардії України № 9/114-153-2019 від 13.08.2019 року оформлено свідоцтво про хворобу ОСОБА_1 № 38/2019, в якому зафіксовано про те, що військовослужбовець отримав захворювання, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 6).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 Східного ОТО Національної гвардії України від 29.08.2019 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби відповідно до п. «б» ч.2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я, захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

На звернення позивача про оформлення та отримання одноразової грошової допомоги, начальником Східного ОТО Національної гвардії України оформлено лист - погодження, яким повернуто документи ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 НГУ без розгляду, оскільки МСЕК встановлено втрату працездатності пізніше, ніж через три місяці після звільнення з військової служби.

Листом від 06.02.2020 року № 40/35/32-228/М-51 командира ВЧ НОМЕР_1 Східного ОТО Національної гвардії України повідомлено ОСОБА_1 про повернення документів щодо виплати ОГД, у зв`язку з тим, що МСЕК встановлено втрату працездатності пізніше, ніж через три місяці після звільнення з військової служби.

Позивач, не погоджуючись з вказаним листом погодженням командира ВЧ НОМЕР_1 Східного ТУ Національної гвардії України про відмову в отриманні ОГД, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, передбачених п. п. 4- 9 п. 2 ст. 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, за приписами ч. 9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року N 975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно з п. 11 цього Порядку військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до п. 12 Порядку N 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку N 975 встановлено, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Так, наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2016 за № 1497/29627, було затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Положення).

Згідно п.п. 2 п. 1 Загальних положень такого Положення, в апараті Міністерства оборони України утворюється спеціальна комісія (далі - Комісія) з метою виконання пункту 13 Порядку 975, за яким керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. В свою чергу розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - відповідачу, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

При цьому, на відповідача покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення.

Підпунктом 27 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 N 671 "Про затвердження Положення про Міністерство оборони України" зазначено, що Міністерство оборони України приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міноборони.

Таким чином, за приписами зазначених норм, прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги віднесено до компетенції Міністерства оборони України, а відповідач має обов`язок у 15-ти денний строк з дня реєстрації документів направити до Міністерства Оборони України висновок з поданими документами для прийняття вказаного рішення.

Відповідні правові висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 22.05.2018 у справі N 750/5109/17.

Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів дотримання відповідачем Східним територіальним Управлінням Національної гвардії України щодо складання та направлення до Міністерства Оборони України висновку з поданими ОСОБА_1 документами для прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги віднесено.

Таким чином, Східним територіальним Управлінням Національної гвардії України фактично допущено бездіяльність щодо не складання висновку та не надіслання його разом з поданими документами до Міністерства оборони України для прийняття рішення з питання виплати позивачу одноразової грошової допомоги.

Судом не встановлено, а сторонами доказів складання та направлення розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги складеного керівником уповноваженого органу у встановлений строк суду не надано.

Поряд з цим, суд вважає за потрібне зазначити, що лист погодження начальника Східного територіального Управлінням Національної гвардії України не є формою рішення про відмову у призначенні ОГД, оскільки, по-перше, вищезазначений документ таких висновків не містить, а в ньому лише прийнято рішення про повернення документів до ВЧ НОМЕР_1 НГУ без розгляду.

По-друге, прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги віднесено до компетенції Міністерства оборони України, після отримання документів, визначених пунктами 10 і 11 Порядку № 671.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Східного територіального Управлінням Національної гвардії України, оформленого листом погодження командира на отримання одноразової грошової допомоги в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги.

Так, згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі ч.2 ст.9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 70 рішення у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Вказана позиція кореспондується з викладеною в постанові Верховного Суду від 15 листопада 2019 року у справі №820/1916/18.

Таким чином, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, є визнання протиправною бездіяльність Східного територіального Управлінням Національної гвардії України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві з дотриманням процедури, передбаченої Порядком №975.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок встановлення втрати працездатності, що настала внаслідок захворювання, отриманого ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби, то суд зазначає, що вказана вимога наразі є передчасною, оскільки прийняття рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги віднесено до компетенції Міністерства оборони України, після отримання документів від Східного територіального Управлінням Національної гвардії України, визначених пунктами 10 і 11 Порядку № 671

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Східного територіального управління Національної Гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Східного територіального Управлінням Національної гвардії України щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Східне територіальне Управлінням Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги з дотриманням процедури, передбаченої Порядком №975.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Східного територіального управління Національної Гвардії України (вул. Академіка Проскури, буд. 1а,м. Харків,61070, суму сплаченого судового збору у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Горшкова