Справа № 320/5045/20
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 червня 2020 року м. Київ №320/5045/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши позовну заяву заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Публічного акціонерного товариства "Білоцерківський елеватор" про стягнення заборгованості щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Білоцерківський елеватор", в якому просить стягнути заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 10534,05 грн.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 5 КАС передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 53 КАС, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1311 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Аналіз вказаних правових норм надає можливості дійти висновку, що Конституцією України передбачено дві обов`язкові вимоги для виникнення у прокурора права на представництво інтересів держави, а саме: 1) доведення, що обставини звернення є виключним випадком і 2) представництво здійснюється в порядку, визначеному законом.

При цьому, частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

У позовній заяві заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області зазначив, що станом на 16.04.2020 за Публічним акціонерним товариством "Білоцерківський елеватор" рахується заборгованість, що в свою чергу негативно впливає на фактичну реалізацію положень Конституції України, що суттєво зачіпає інтереси держави, наносить шкоду законним правам та інтересам громадян, які потребують соціального захисту. Несвоєчасне відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій позбавляє Пенсійний фонд України можливості належним чином розвивати систему соціального забезпечення, може спричинити ненадходження коштів до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що у свою чергу призведе до суттєвого порушення конституційних прав громадян на своєчасне отримання пенсій та інших соціальних допомог та завдає істотної шкоди інтересам держави та соціально-незахищеної категорії громадян, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту.

Також, заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області зазначив, що діями відповідача порушується чинне законодавство в сфері економіки, що суттєво зачіпає інтереси держави та ставить під загрозу поповнення бюджету Пенсійного фонду України, що може призвести до невиплати чи затримки виплати пенсій пенсіонерам району. Підставою для звернення прокурора до суду є те, що внаслідок незаконних дій відповідача порушені не тільки інтереси держави, а й громадян, тому захист прокуратурою державних інтересів в суді є обґрунтованим.

При цьому, заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області звернув увагу на те, що законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", прийнятим Верховною Радою України 03 жовтня 2017 року, з 15.12.2017 року були скасовані пільги щодо сплати судового збору органами Пенсійного фонду України. У зв`язку з недостатнім фінансуванням, щодо сплати судового збору Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звертатись до суду з даного приводу не має можливості. Тому, враховуючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Кагарлицькою місцевою прокуратурою на усунення порушень вживаються представницькі заходи шляхом пред`явлення даного позову.

Отже, звернення прокурора до суду з позовом про стягнення заборгованості щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, обумовлено неналежним виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області покладених на нього законодавством повноважень, яке випливає з того, що останнім заходи щодо стягнення заборгованості в судовому порядку не вжито, оскільки відсутні кошти на сплату судового збору.

Суд зазначає, що у випадку спірних правовідносин відсутні підстави, які перешкоджають захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, до компетенції якого законодавством віднесені повноваження щодо стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, адже допущені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області при зверненні до суду порушення норм процесуального права, а саме несплата судового збору за подання адміністративного позову, можуть бути усунуті у спосіб, визначений законодавством. До того ж, у відповідності до частини восьмої статті 169 КАС, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вказані у позовній заяві обставини не свідчать про настання виключних випадків, за яких прокурор може представляти інтереси держави в суді. У даній справі суд не встановив обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, яке є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави. Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 10.10.2019 у справі №0440/6738/18, від 09.04.2020 у справі № 280/61/19.

Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 169 КАС, позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку про те, що підстави для звернення прокурора з позовною заявою до суду в інтересах держави не доведені, тому, дана позовна заява підлягає поверненню.

При цьому, суд зазначає, що частиною восьмою статті 169 КАС визначено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248, 256, 294, 295 КАС, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Публічного акціонерного товариства "Білоцерківський елеватор" про стягнення заборгованості щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки, визначені цією ухвалою, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Басай О.В.