Справа № 953/7382/20
Суддя: Якуша Н. В.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/7382/20
н/п 2-а/953/324/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Якуші Н.В.,

за участю секретаря судових засідань Коваль А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, заступника командира 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Колодочка Валентина Сергійовича (м. Харків, вул. Шевченка 315 А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Х/о ДПП, заступника командира 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Колодочка Валентина Сергійовича про скасування постанови серії ДП №533674 від 01.05.2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі. В обґрунтування підстав посилається, що оскаржувана постанова була складена з порушенням норм діючого законодавства, посилаючись на наступне.

Так, в обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01.05.2020 року заступником командира 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Колодочкой В.С. була винесена постанова серії ДП №533674 та її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 01.05.2020 року о 12:51 год., в м. Харкові вул._________, водій, керувала транспортним засобом зі швидкістю ___ км/год., що на___км/год. перевищує допустиму швидкість в населеному пункті, чим порушила п. 12.4 ПДР України Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвол. швидкість не більше 50 км/год.). Швидкість вимірювалась приладом TruСam ТС 001133.

Зазначила, що вказана постанова складена з порушенням норм процесуального та матеріального законодавства та відсутності з її боку порушень ПДР України. Також зазначила, що інспектором в оскаржуваній постанові не зазначено місце вчинення правопорушення, саме яке перевищення швидкості відбулося, на яку швидкість було перевищення. Крім того вважає, що вимірювання швидкості його автомобіля було проведено за допомогою не сертифікованого технічного засобу, а відтак відповідач не мав права посилатись даного не сертифікованого приладу. Зазначила, що на відеозаписі з лазерного вимірювача наданого відповідачем не зафіксований дорожній знак 5.45 або знак 5.46, а тому неможливо встановити на якому відрізку дороги розпочинається та на якому відрізку автодороги закінчується його дія і чи дійсно мало місце перевищення. Тобто, відсутні докази не тільки того, що вона рухалась по дорозі у межах населеного пункту, а й що на автодорозі діють вимоги ПДР України, що визначають порядок руху в населених пунктах зокрема й швидкісний режим.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Загребельний Г.С. в судове засідання не з`явились, були повідомлені про день та час слухання справи шляхом надсилання судової повістки, та смс повідомлення. Представник позивача надав суду заяву, якою просив суд відкласти слухання у зв`язку з відпусткою позивач та його занятістю, разом з тим доказів щодо існування цих обставин суду надані не були, а тому підстави для застосування судом положень ч.2 ст. 205 КАС України відсутні.

Відповідачі Колодочка В.С. та представник відповідача УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи сповіщались своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, та з огляду на те, що сторони по справі були повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно та належним чином, процесуальних клопотань, які необхідно вирішити задля отримання доказів чи підтвердження обставин, від учасників справи матеріали справи не містять, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що 01 травня 2020 року заступником командира 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Колодочка В.С. було винесено постанову серії ДП 18 №533674 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до зазначеної постанови, 01.05.2020 року о 12:51 год., в м. Харкові вул._________, водій, керувала транспортним засобом зі швидкістю ___ км/год., що на___км/год. перевищує допустиму швидкість в населеному пункті, чим порушила п. 12.4 ПДР України Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвол. швидкість не більше 50 км/год.). Швидкість вимірювалась приладом TruСam ТС 001133.

Вирішуючи питання щодо правомірності рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР України, а саме п. 12.4 ПДР України, суд зазначає про таке.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

На підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів, під час розгляду адміністративного позову судом було витребувано у відповідача докази щодо правомірності його дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача, наявності беззаперечних доказів щодо наявності в діях останньої складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно дост.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правила дорожнього руху) У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Положеннями ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг у виді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час виникнення спірних правовідносин становить 255 грн., або 50 штрафних балів.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними у постановах про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 01.05.2020 року серії ДП 18№533674, стверджуючи, що не порушувала вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Доказів зворотного відповідач до суду не надав.

Суд зазначає про те, що частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Аналогічна позиція була висловлена у постанові Верховного Суду України від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

Отже, суд звертає увагу відповідача, що не може бути підтвердженням порушення ОСОБА_1 ПДР України лише сама постанова від 01 травня 2020 року серії ДП 18№533674, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Тому, у зв`язку з неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин та не повідомлення суд причин ненадання таких доказів суд вирішує справу на підставі наявних доказів та визнає обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність в її діях порушень п. 12.4 Правил дорожнього руху України, що відповідає ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», відповідно до якої кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови взагалі не вбачається місце вчинення правопорушення, та саме яке перевищення швидкості відбулося, на яку швидкість було перевищення, що свідчить про недотримання посадовою особою при складанні постанови вимог статей 280, 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід скасувати.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 01.05.2020 року серії ДП 18№533674 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 122, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову заступника командира 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Колодочка Валентина Сергійовича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №533674 від 01.05.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 31.05.2002 року судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення до або через Київський районний суд м. Харкова із врахуванням приписів Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)». Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Представник позивача адвокат Загребельний Георгій Сергійович, адреса: м. Харків, вул. Академіка Проскури 1.

Відповідачі Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, заступник командира 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Колодочка Валентин Сергійович (61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А).

Повний текст рішення складено 16.06.2020 року.

Суддя -