Справа № 440/2699/20
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2699/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Чеснокової А.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Август-Плюс" до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук Північно-східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2020 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук Північно-східного управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якій просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зняття арешту з коштів позивача, розміщених на рахунках в банках;

зобов`язати відповідача скасувати арешт коштів позивача, розміщених на рахунках у банках.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачем накладено арешт на рахунок ПП "Август-Плюс", призначений для виплати заробітної плати та сплати відповідних податків. Крім того, вказав, що відповідачем всупереч вимог ухвали Полтавського окружного адміністративного суду про вжиття заходів забезпечення позову від 12 травня 2020 року у справі № 440/2376/20 не вжито заходів щодо зняття арешту з коштів позивача, розміщених на рахунках в банках.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, з урахуванням особливостей, встановлених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

18 травня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в його задоволенні. Зазначав, що вимоги ухвали Полтавського окружного адміністративного суду про вжиття заходів забезпечення позову від 12 травня 2020 року у справі № 440/2376/20 ним виконано шляхом зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання Постанови № 5ю від 27 березня 2020 року. При цьому вказав, що правові підстави для заняття арешту з рахунків позивача у банках відсутні.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

27 квітня 2020 року державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61929437, якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю міської ради м. Кропивницького № 5ю від 27 березня 2020 року про стягнення з ПП "Август-Плюс" на користь держави 777740,00 грн.; стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 77774,00 грн.

Постановою державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про арешт коштів боржника ВП № 61929437 від 04 травня 2020 року накладено арешт на кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ПП "Август-Плюс" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 855734,00 грн.

На підставі платіжних вимог відповідача від 07 травня 2020 року з рахунку ПП "Август-Плюс" НОМЕР_1 в АТ "Укрсиббанк" на рахунок Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці 14 травня 2020 року списано кошти в сумі 616996,91 грн. а 18 травня 2020 року з рахунку ПП "Август-Плюс" НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк" на рахунок Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці списано кошти в сумі 855734,00 грн.

Водночас, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі № 440/2376/20 заяву ПП "Август-Плюс" про забезпечення позову у справі № 440/2376/20 задоволено частково: зупинено стягнення на підставі постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю міської ради м. Кропивницького № 5ю від 27 березня 2020 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 440/2376/20 за адміністративним позовом ПП "Август-Плюс" до Управління державного архітектурно-будівельного контролю міської ради м. Кропивницького про визнання протиправною та скасування постанови; в іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовлено.

На виконання вимог зазначеної ухвали постановою головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 14 травня 2020 року ВП № 61929437 зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю міської ради м. Кропивницького № 5ю від 27 березня 2020 року про стягнення з ПП Август-Плюс на користь держави 777740,00 грн. до розгляду питання по суті.

20 травня 2020 року позивач звернувся до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), зокрема, із заявою про негайне зняття арешту з коштів ПП "Август-Плюс", розміщених на рахунках у банках.

Листом від 26 травня 2020 року державний виконавець повідомив позивача про те, що виконавче провадження № 61929437 зупинене на підставі ухвали Полтавського окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 12 травня 2020 року у справі № 440/2376/20, що унеможливлює розгляд питання про зняття накладеного в межах виконавчого провадження № 61929437 арешту до вирішення питання про його продовження.

Посилаючись на фактичну реалізацію стягнення коштів у виконавчому провадженні № 61929437, позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача щодо зняття арешту з його рахунків НОМЕР_1 в АТ "Укрсиббанк" та НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк". Наголошує на тому, що рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк" використовується ПП "Август-Плюс" для виплати заробітної плати та сплати податків, що виключає можливість накладення на нього арешту.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зауважує, що постанови державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про арешт коштів боржника ВП № 61929437 від 04 травня 2020 року та про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 61929437 від 14 травня 2020 року не є предметом спору в цій справі, натомість в цій справі позивачем оскаржується бездіяльність відповідача щодо зняття арешту з рахунків позивача у банках.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

Частинами першою, другою статті 5 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до приписів частин другої та третьої статті 13 Закону № 1404-VIII арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону; платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Згідно з частиною сьомою статті 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Частинами першою, другою та четвертою статті 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах; на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення; арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Приписами частин першої, другої та третьої статті 52 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника-юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника-юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом; інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача; виконавець може звернути стягнення на кошти боржника-юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником-юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи; не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом; банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Слід зауважити, що позивачем не надано суду доказів наявності у рахунка НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк" статусу рахунка, звернення стягнення на який заборонено законом.

Посилання позивача на те, що зазначений рахунок ним використовується для виплати заробітної плати та податкових зобов`язань, а тому на нього не може бути накладено арешт в силу вимог частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII, на переконання суду є безпідставними, оскільки, по-перше, зазначені доводи не підтверджені жодними доказами, а по-друге, факт одноразового чи систематичного здійснення виплати підприємством заробітної плати або сплати податкових зобов`язань з окремого банківського рахунку не зумовлює автоматичного надання такому рахунку статусу рахунка, звернення стягнення на який заборонено законом.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно та обґрунтовано винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 61929437 від 04 травня 2020 року.

За приписами частин першої та четвертої статті 35 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті; арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджено, що 14 травня 2020 року відповідач отримав ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі № 440/2376/20 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю міської ради м. Кропивницького № 5ю від 27 березня 2020 року, що зумовило винесення державним виконавцем постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 61929437 від 14 травня 2020 року до розгляду питання по суті.

Пунктом 18 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5), врегульовано, що зупинення вчинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення.

Проаналізувавши вищевикладене, суд погоджується з доводами відповідача про неможливість розгляду питання про заняття арешту з рахунків позивача до вирішення питання про продовження виконавчого провадження.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання останнього зняти арешт з коштів позивача, розміщених на рахунках у банках.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В дослідженому судом випадку відповідач довів правомірність своїх дій з огляду на що, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Приватного підприємства "Август-Плюс" (вул. Київська, 20, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчук Північно-східного управління Міністерства юстиції (м. Суми) (вул. Академіка Маслова, 15/4, м. Кременчук, Полтавська область, 39605, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова