Справа № 360/1417/20
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2020 року справа №360/1417/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача - Косогової Людмили Олексіївни на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року (повний текст складено 07 квітня 2020 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/1417/20 (суддя І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

03.04.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також позивач), в інтересах якої звернувся представник позивача - адвокат Косогова Людмила Олексіївна, до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі також відповідач), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення повного розрахунку під час звільнення з військової служби ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 59 днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2019 роки виходячи з грошового забезпечення станом на дату звільнення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2019 рік;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.03.2019 до дати ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року у справі № 360/1417/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником позивача на зазначену ухвалу суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Згідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, дослідила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву, виходив з наступного. До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка підписана представником позивача адвокатом Косоговою Людмилою Олексіївною та в якій об`єднано декілька позовних вимог.

До позовної заяви додано доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 28.01.2020 № 01-0005920, видане Сєвєродонецьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в якому зазначено, що адвокату ОСОБА_2 доручено надати безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині здійснення представництва інтересів особи в суді, складення документів процесуального характеру щодо стягнення грошової компенсації за невикористані дні додаткових відпусток УБД.

На підставі доручення від 28.01.2020 № 01-0005920 ОСОБА_1 31.01.2020 видано довіреність адвокату Косоговій Людмилі Олексіївні на представництво її інтересів на строк до моменту припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі зазначеного вище доручення.

Також до позовної заяви додано доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 20.03.2020 № 01-0019520, видане Сєвєродонецьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в якому зазначено, що адвокату ОСОБА_2 доручено надати безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині здійснення представництва інтересів особи в суді, складення документів процесуального характеру щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

На підставі доручення від 20.03.2020 № 01-0019520 ОСОБА_1 20.03.2020 видано довіреність адвокату Косоговій Людмилі Олексіївні на представництво її інтересів на строк до моменту припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі зазначеного вище доручення.

Тобто, суду не надано доказів наявності у адвоката Косогової Людмили Олексіївни повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 у правовідносинах з Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення повного розрахунку під час звільнення з військової служби; зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік; зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення за 2019 рік.

Оскільки в позовній заяві заявлені вимоги стосовно, яких адвокат Косогова Людмила Олексіївна не уповноважена представляти інтереси довірителя, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності. Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження повноважень адвоката Косогової Л.О. надані наступні документи:

1) копія доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 28.01.2020 №01-0005920;

2) копія довіреності від 31.01.2020 № 01-0006320;

3) копія доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 20.03.2020 №01-0019520;

4) копія довіреності від 20.03.2020 № 01-0019420.

В вищевказаних дорученнях для надання безоплатної вторинної правової допомоги зазначено: «Адвокату забезпечити надання безоплатної вторинної правової допомоги в межах повноважень, визначених довіреністю...».

В довіреностях від з 31.01.2020 № 01-0006320 та від 20.03.2020 №01-0019420, визначено, що вони видані на підставі доручень Сєвєродонецького міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 28.01.2020 № 01-0005920 та від 20.03.2020 № 01-0019520 відповідно.

Зазначеними довіреностями встановлені зокрема такі права: здійснювати тавництво інтересів клієнта в судах, представляти інтереси клієнта усіма законними способами у судових органах.

Колегія суддів звертає увагу, що повноваження адвоката щодо здійснення представництва інтересів клієнта в судах зазначеними довіреностями жодним чином не обмежені, в тому числі предметом заявлених позовних вимог.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги є розпорядчим документом (рішенням) Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про призначення певного адвоката відповідному клієнту. Перелік повноважень, обмеження повноважень адвоката щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги визначається довіреністю, зміст якої погоджується виключно між адвокатом та клієнтом. Отже, саме довіреність є документом, що визначає коло прав та обов`язків адвоката при наданні безоплатної вторинної правової допомоги клієнту, а не доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги. Саме довіреність є документом, який посвідчує узгодження між клієнтом та адвокатом повноважень останнього для надання клієнту безоплатної вторинної правової допомоги, у тому числі щодо змісту позовних вимог.

Таким чином, враховуючи відсутність будь-яких обмежень права адвоката Косогової Л.О. на представництво інтересів позивача, зважаючи, що саме довіреність встановлює обмеження прав адвоката на представництво інтересів клієнта, повноваження адвоката Косогової Л.О. на представництво інтересів ОСОБА_1 підтверджені належним чином. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Натомість, в порушення вищезазначених норм статей 2, 169 КАС України судом першої інстанції повернуто позовну заяву позивачу, чим фактично обмежено право ОСОБА_1 на доступ до суду гарантоване їй положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та статтею 55 Конституції України.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право особи на доступ до суду не є абсолютним та підлягає легітимним обмеженням, які визначаються кожною договірною стороною самостійно в нормах процесуального законодавства.

Разом з тим, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

У рішенні від 08 грудня 2016 року у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України» (заява № 24003/07) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) нагадав, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Проте встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06).

У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France, заява № 23805/94) ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragail Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Perez de Rada Єауапіііез v. Spain) ЄЄПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

За наведеним, суди розглядаючи судові справи мають реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права уникаючи при цьому правового пуризму - надмірно формального підходу до застосування норм процесуального права при вирішенні спорів на шкоду сутності самого права на доступ до суду.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 240, 308, 311, 320, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача - Косогової Людмили Олексіївни на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року у справі № 360/1417/20 задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року у справі № 360/1417/20 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повне судове рішення складено 16 червня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко