Справа № 160/4500/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 рокуСправа № 160/4500/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КРМЗ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень,
22.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КРМЗ» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.11.2019 року № 000594509 та № 000595509.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу № 160/4500/20 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
У відповідь на вказаний запит підприємство позивача своїм листом вих. № 23-04/01 від 23.04.2019 року повідомило відповідача про відсутність правових підстав для надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень).
За результатами перевірки складено Акт № 3669/04-36-05-09/38996235 від 11.10.2019 року (далі - Акт перевірки), згідно з висновками якого встановлено порушення:
Не погодившись з висновками Акту перевірки, позивач звернувся до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області із запереченнями.
На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.11.2019 року № 000594509 та № 000595509.
Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав скаргу до Державної податкової служби України.
Рішенням Державної податкової служби України № 2484/6199-00-08-05-02-06 від 21.01.2020 року продовжено строк розгляду скарги ТОВ «КРМЗ».

За результатами розгляду скарги листом від 28.02.2020 року за № 7693/6199-00-05-05-02-06 Державна податкова служба України податкові повідомлення-рішення від 08.11.2019 року № 000594509 та № 000595509 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погодившись з наказом від 11.09.2019 року № 222-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «КРМЗ» ()» та податковими повідомленнями-рішеннями від 08.11.2019 року № 000594509 та № 00059550, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки посадових осіб фіскальних органів під час здійснення податкового контролю, врегульовано положеннями Податковий кодексом України (далі - ПК України).

У відповідності до п.п.19-1.1 п. 19-1.1 ст. 19 ПК України контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 79.1 статті 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких у контролюючого органу виникає право на здійснення документальної позапланової перевірки, закріплено у статті 78 ПК України.

Так, відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності таких умов: виявлення фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства.

Отже, лише дотримання цих вимог може бути належною підставою для призначення та проведення перевірки.

Суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оскаржити його до суду.

У такому спорі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

У свою чергу, невиконання вимог п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 27.01.2015 року у справі № 21-425а14.

Судом встановлено, що контролюючим органом надіслано позивачеві запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) № 34084/10/04-36-14-09 від 25.03.2019 року, відповідно до якого Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області встановлено факти, що свідчать про недостовірність визначення податкового кредиту та витрат ТОВ «КРМЗ» () по взаємовідносинах з ТОВ «ЛІАГРО СЕРВІС ГРУП» () за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, а саме: податкового кредиту за грудень 2016 на суму 19,7 тис.грн.; витрат за 2016 на суму 98,5 тис.грн. (без ПДВ). Відповідачем вказано, що про зазначене свідчать результати аналізу податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до ст. 72, 73 і 74 ПК України, що відповідно до ст. 74 ПК України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних ЄРПН та аналізу фінансової та податкової звітності ТОВ «КРМЗ».

Так, ГУ ДПС у Дніпропетровській області отримано вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2018 року у справі № 209/3986/18, відповідно до якого ТОВ «ЛІАГРО СЕРВІС ГРУП» () визнано фіктивним, з огляду на що, неможливо підтвердити правомірність віднесення сум до складу податкового кредиту та до складу валових витрат за 2016 по взаємовідносинах з даним контрагентом-постачальником.

Аналізуючи вказаний запит про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), суд зазначає таке.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, а також печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Так, із запиту № 34084/10/04-36-14-09 від 25.03.2019 року про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) видно, що відповідач запитує інформацію на підставі пп. 16.1.5, пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пункту 1 і 3 абзацу третього п.п.73.3 ст. 73, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, п. 14 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» та у зв`язку з отриманням вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.12.2018 року у справі № 209/3986/18, відповідно до якого ТОВ «ЛІАГРО СЕРВІС ГРУП» () визнано фіктивним.

У той же час, у вказаному запиті контролюючого органу конкретно не вказано жодної з шести підстав для направлення такого запиту, визначених у п. 73.3 ст. 73 ПК України.

Суд зазначає, що запит № 34084/10/04-36-14-09 від 25.03.2019 року про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) не містить жодних відомостей, що свідчили б про можливі порушення позивачем вимог податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З огляду на викладене, суд робить висновок, що запит контролюючого органу про надання інформації № 34084/10/04-36-14-09 від 25.03.2019 року оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому позивач звільнений від обов`язку надавати відповідь на вказаний запит, що прямо передбачено п. 73.3. ст. 73 ПК України, у зв`язку з чим контролюючий орган був позбавлений права приймати наказ про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків з підстав, що визначені у пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України (ненадання пояснень та їх документального підтвердження), що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

Таким чином, у разі, якщо запит контролюючого органу про надання інформації оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, зокрема, в якому чітко не зазначено підстави для його направлення (надсилання), платник податку звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит, що у свою чергу виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит, а у разі прийняття рішення, оформленого наказом, про призначення перевірки за вказаних обставин, такий наказ може бути визнано протиправним та скасовано.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.02.2018 у справі № 826/12244/14.

Крім викладеного, суд вважає за необхідне зазначити, що за правилами п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, незважаючи на проголошену п. 79.3 ст. 79 ПК України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім, що також узгоджується із приписами п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України.

Сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Отже, суд робить висновок про те, що з наказом на перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення такої перевірки платник податків має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

У цьому випадку контролюючий орган мав би ознайомити (вручити наказ та повідомлення) позивача з проведенням перевірки до її початку тобто до 30.09.2019 року (початок проведення перевірки за оспорюваним наказом).

Разом з тим, судом встановлено, що позивача було повідомлено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за оскаржуваним наказом вже під час її проведення, а саме - 02.10.2019 року, що підтверджується витягом про вручення позивачеві відправлення (наказу та повідомлення) із офіційного сайту Укрпошти зі змісту якого видно, що вручення позивачеві відправлення відбулося 02.10.2019 рроку.

За викладених обставин та з урахуванням того, що контролюючим органом позивача не ознайомлено із оскаржуваним наказом до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (до 30.09.2019 року), що позбавило позивача можливості реалізації свого права на ознайомлення із оскаржуваним наказом до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень й документів, суд робить висновок, що посадові особи контролюючого органу не мали правових підстав для здійснення такої перевірки, а тому наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.09.2019 року № 222-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «КРМЗ» ()» є протиправним та підлягає скасуванню.

Невиконання контролюючим органом вимог п. 79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме: компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі № 806/831/16.

З урахуванням викладеного, податкові повідомлення-рішення від 08.11.2019 року № 000594509 та № 000595509, прийняті за результатами незаконно проведеної перевірки, є також протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 6306 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 115 від 13.03.2020 року.

Отже, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 6306 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КРМЗ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.09.2019 року № 222-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «КРМЗ» ()».

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 08.11.2019 року № 000594509 та № 000595509.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРМЗ» (50019, м. Кривий Ріг, вул. Прорізна, буд. 87, корп. 21, ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 6306 (шість тисяч триста шість) грн., відповідно до платіжного доручення № 115 від 13.03.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський