Справа № 640/932/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/932/20 Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Бєлової Л.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить скасувати постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження № 60160078 від 25.11.2019.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваної постанови від 25.11.2019 про закінчення виконавчого провадження №60160078, оскільки закінчуючи виконавче провадження, державний виконавець не врахував, що пенсія позивача обчислена без врахування ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої жінкам, які народилися у період з 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку, за умови що до цього їм не призначалася будь-яка пенсія. На думку позивача, відповідач формально поставився до виконання своїх обов`язків та виніс передчасне рішення про повне виконання рішення суду та закінчення виконавчого провадження. Позивач наголошує, що в матеріалах виконавчого провадження взагалі відсутнє розпорядження про перерахунок пенсії позивачу, а висновок про повне виконання рішення суду відповідач зробив лише на підставі листа третьої особи, який не містить жодної конкретики щодо розрахунків перерахованої пенсії.

Третьою особою зазначено, що рішення суду, на підставі якого здійснено перерахунок, виконано у повному обсязі про що і було повідомлено виконавчу службу. Звертає увагу, що рішенням суду не передбачалося застосування до позивача ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на чому наполягає позивач. При цьому, це положення Закону до позивача не може бути застосовано, оскільки у даному випадку відсутнє призначення пенсії вперше, а до цього мало місце призначення одного виду пенсії та подальше переведення на інший вид пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апелянт вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставина справи, рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права. Зауважує, що відповідач не перевірив правильність перерахунку пенсії позивача. Наголошує, що пенсія позивача обчислена без врахування ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, в матеріалах виконавчого провадження взагалі відсутнє розпорядження про перерахунок пенсії позивачу, а висновок про повне виконання рішення суду відповідач зробив лише на підставі листа третьої особи, який не містить жодної конкретики щодо розрахунків перерахованої пенсії.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2019 у справі № 826/14914/18 позов ОСОБА_1 задоволено повністю та зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, починаючи з 12.06.2018.

Зокрема, судом у вказаній справі було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві.

З 04 листопада 2008 року їй призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

12 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом у вказаній справі також встановлено, що розпорядженням ГУ ПФУ в м. Києві від 10 липня 2018 року №2750 позивача з 12 червня 2018 року переведено на пенсію за віком та призначено пенсію у розмірі 6467,73 грн. Зі змісту вказаного розпорядження суд у вказаній справі встановив, що при визначенні середньої заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії відповідачем застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні за 2016 рік у розмірі 3 764,40 грн.

ГУ ПФУ в м. Києві листом від 13.08.2018 №59816/02/Х-5137 повідомило позивачу у вказаній справі, що при переведенні осіб з пенсії за вислугу років призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовується показник середньої заробітної плати, що враховувався для обчислення пенсії за вислугу років, у даному випадку за 2016 рік в сумі 3764,40 грн.

Суд у рішенні по вказаній вище справі дійшов до висновку, що ГУ ПФУ неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 рік, що є підставою для зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, починаючи з 12 червня 2018 року.

В подальшому, 13.09.2019 видано виконавчий лист.

26.09.2019 на підставі зазначено виконавчого листа головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60160078, якою зобов`язано Головне управління ПФУ в м. Києві провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, починаючи з 12.06.2018.

Разом з тим, 25.11.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 60160078. При цьому, у вказаній постанові державний виконавець зазначив, що листом від 28.10.2019 № 262357/07 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2019 у справі № 826/14914/18 виконано та проведено перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, починаючи з 12.06.2018.

Також зазначено, що виплату боргу по перерахунку з 12.06.2018 по 21.07.2019 в загальній сумі 33 435,64 грн проведено в серпні поточного року на рахунок в банківську установу.

Державний виконавець зазначив, що рішення суду виконано в межах резолютивної частини та додатково надано підтверджуючі документи щодо виконання рішення суду.

В контексті наведеного в матеріалах справи наявне повідомлення ГУ ПФУ на адресу державного виконавця від 28.10.2019 № 262357/07 в якому зазначено, що рішення суду виконано та проведено перерахунок призначеної пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доход) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017, починаючи з 12.06.2018. Виплата боргу по перерахунку з 12.06.2018 по 31.07.2019 в загальній сумі 33 435,64 грн проведена в серпні поточного року на рахунок у банківській установі. Зазначено, що рішення суду виконано в межах резолютивної частини.

Позивач вважаючи вказану постанову державного виконавця такою, що порушує її права у зв`язку з неповним виконанням рішення суду, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що питання застосування до позивача ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перед державним виконавцем не ставилось та не було предметом визначення у тому числі у резолютивній частині рішення суду у справі № 826/14914/18, а підстав вважати, що рішення суду у справі № 826/14914/18 не було виконано у суду в даній справі не має та позивач не навів доводів щодо наявності помилок у математичних розрахунках ГУ ПФУ.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний перевірити реальність виконання боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та у постанові про закінчення виконавчого провадження навести обґрунтування та чітко зазначити, які саме обставини та докази (документи) стали підставою для закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною прийнято постанову від 25.11.2019 про закінчення виконавчого провадження № 60160078 з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2019.

В даній постанові зазначено, що підставою для закінчення виконавчого провадження №60160078 слугували обставини повного виконання рішення суду, відповідно до листа ГУ ПФУ в м. Києві від 28.10.2019 № 262357/07 та доданих до нього документів.

Із змісту рішення суду у справі № 826/14914/18 вбачається, що питання про проведення перерахунку відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на застосуванні якої при перерахунку пенсії наполягає позивач у справі № 640/932/20, у справі № 826/14914/18 судом не вирішувалось, проведення перерахунку відповідно до зазначеної норми в рамках рішення суду у справі № 826/14914/18 на ГУ ПФУ не покладалося.

За таких обставин вбачається, що між позивачем та ГУ ПФУ наявний спір щодо застосування вказаної норми Закону та в рамках такого спору ГУ ПФУ звертає увагу, що вказана норма до позивача не застосовується, оскільки до цього пенсія (вид пенсії) позивачу вже була призначена та надалі позивача переведено на інший вид пенсії, у зв`язку з чим існують зазначені у вказаній нормі обмеження щодо її застосування до таких випадків. У той же позивач вважає, що переведення з виду пенсії на інший вид пенсії вважається призначенням пенсії (вперше; нового виду пенсії), у зв`язку з чим при виконанні рішення суду у справі № 826/14914/18 слід було застосовувати вказану норму.

Разом із тим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вирішення такого спору знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі.

По суті, у даній справі № 640/932/20 заявлено про наявність нових спірних відносин між позивачем та ГУ ПФУ щодо застосування вказаної норми, питання застосування якої, як вже зазначалося, у справі № 826/14914/18 не вирішувалось.

У даній справі № 640/932/20 щодо виконання рішення суду у справі № 826/14914/18 по суті позивач просить вирішити спір щодо необхідності застосування до позивача ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак позивач не позбавлена можливості вирішення цього спору в окремому позовному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для висновку про неналежне здійснення державним виконавцем своїх обов`язків у зв`язку з перевіркою виконання рішення суду у справі № 826/14914/18, тому постанова про закінчення виконавчого провадження № 60160078 від 25.11.2019 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18.06.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова