Справа № 400/838/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/838/19

Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Дата і місце ухвалення: 14.01.2020р., м.Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги Головного управління ДПС у Миколаївській області та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення №4 від 27 лютого 2019 року в частині застосування до позивача штрафу в сумі 86379,14 грн., в тому числі: 69379,14 грн. застосованого на підставі абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» та 17 000 грн. застосованого на підставі абзацу 16 частини 2 статті 17 вказаного Закону.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано прийняте 27.02.2019 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення №4 в частині застосування на підставі абзацу п`ятого частини другої статті 17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» штрафних санкцій в сумі 70 041,64 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування прийнятого 27.02.2019 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області податкового повідомлення-рішення №4 в частині застосування на підставі абзацу шістнадцятого частини другої статті 17 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» штрафних санкцій в сумі 17 000 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування повідомлення-рішення №4 від 27 лютого 2019 року в частині застосування штрафу в сумі 17 000 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, 12.02.2020 року ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на не повне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи та не правильне застосування норм матеріального права.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що в акті перевірки не наведено будь-якого обґрунтування того, що виявлена у приміщенні піцерії «Sole Mio», в якій здійснює господарську діяльність позивач, суміш для куріння кальяну « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є «тютюном для кальяну» в розумінні пункту 1 примітки до підпозиції 24 розділу IV Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 року №401. Той факт, що позивач не заперечила цього висновку, не доводить наявності тютюну у виявленій суміші.

Також, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач не мала права зберігати в приміщенні піцерії тютюнові вироби без марок акцизного податку для власних потреб, оскільки Закон України від 19.12.1995 року №481/95-ВР не містить такої заборони. Якщо фізична особа придбала за кордоном та привезла на територію України для власних потреб тютюнові вироби без марок акцизного податку, така особа має право їх зберігати та використовувати для особистих потреб, не пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, що мало місце у спірних правовідносинах.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у відповідній частині з прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позову.

Головне управління ДПС у Миколаївській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначило, що зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка є підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій незалежно від джерела походження цих товарів та їх належності особі. Про ту обставину, що під час перевірки в піцерії «Sole Mio» виявлено саме «табак для куріння кальяну», а не «кальяну суміш» зазначає і ФОП ОСОБА_1 в наданих нею поясненнях під час здійснення фактичної перевірки.

В свою чергу, Головне управління ДПС у Миколаївській області також подало апеляційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в частині скасування повідомлення-рішення №4 від 27 лютого 2019 року на суму 70 041,64 грн., в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог позову з прийняттям у відповідній частині нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону від 19.12.1995 року №481/95-ВР чітко передбачено, що у разі здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії до суб`єктів господарювання застосовуються санкції у вигляді штрафу 200 відсотків вартості отриманого товару, але не менше 17000 грн. Згідно наданих ФОП ОСОБА_1 до перевірки супровідних документів вартість отриманої партії товару складає 43520,82 грн. А відтак, податковим органом правомірно використано при обрахунку штрафних санкцій, які підлягають накладенню на суб`єкта господарювання за реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, саме вказану суму.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що абзац 5 частини 2 статті 17 Закону від 19.12.1995 року №481/95-ВР, встановлюючи порядок обрахунку штрафних (фінансових) санкцій, не пов`язує факт отримання партії товару саме в період відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

ФОП ОСОБА_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому просить рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в частині задоволених вимог позову залишити без змін. Позивач зазначає, що відповідачем при оформленні акту фактичної перевірки від 07.02.2019 року не складено розрахунку суми 43520,82 грн., у подвійному розмірі від якої було застосовано штрафні санкції за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії. Наявні у справі копії накладних свідчать лише про отримання суб`єктом господарювання товарів відповідного асортименту, однак вони не є належним доказом того, що саме ці товари були реалізовані.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області №169 від 29.01.2019 року «Про проведення фактичної перевірки», 01.02.2019 року о 13 год. 50 хв. службовими особами відповідача проведено фактичну перевірку піцерії « ІНФОРМАЦІЯ_2 Mio», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ФОП ОСОБА_1 .

За наслідками проведеної перевірки відповідачем складено акт №19/14-29-40-01/ НОМЕР_1 від 07 лютого 2019 року, яким зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 ст.ст. 11, 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що в порушення ст.15 Закону від 19.12.1995 року №481/95-ВР позивачем у період з 22.12.2018 року по 04.01.2019 року здійснювалася реалізація алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Термін дії попередньої ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями №2017/14/03/64/06218 закінчився 21.12.2018 року, а діючу ліцензію №1801149 ФОП ОСОБА_1 отримано лише 05.01.2019 року. Всього реалізовано алкогольних напоїв на суму 8831,25 грн., що підтверджується Z-звітами. Вартість отриманої партії товару, згідно наданих супровідних документів, складає 43520,82 грн.

Також, в акті перевірки зазначено про факт зберігання в кальяній піцерії «Sole Mio» 12 пачок табаку для куріння кальяну «Serbetli» без марок акцизного податку, що являється порушенням ст.11 Закону від 19.12.1995 року №481/95-ВР.

Акт перевірки №19/14-29-40-01/ НОМЕР_1 від 07 лютого 2019 року підписано ФОП ОСОБА_1 без зауважень.

При цьому, до акту перевірки позивачем надано письмові пояснення від 01.02.2019 року, в яких остання зазначила, що табак для куріння кальяну « ІНФОРМАЦІЯ_1 » принесений нею за місцем здійснення господарської діяльності для власних потреб та для споживання її друзями. На даний час кальян в піцерії «Sole Mio» не робиться та не реалізовується.

27 лютого 2019 року, на підставі акту перевірки №19/14-29-40-01/ НОМЕР_1 від 07.02.2019 року, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №4, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 104 041,64 грн., з яких 87081,64 грн. за порушення ч.14 ст.15 Закону від 19.12.1995 року №481/95-ВР та 17000 грн. за порушення ст.11 вказаного Закону.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного податкового повідомлення-рішення в частині застосування штрафу на суму 86379,14 грн. ФОП ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ФОП ОСОБА_1 , дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно накладено на позивача штрафні санкції в сумі 170 000 грн. за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку. При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання ФОП ОСОБА_1 на те, що 12 пачок суміші для куріння кальяну, у яких відсутні марки акцизного податку, зберігалися нею для власних потреб, зазначивши, що перевірку було проведено за місцем здійснення ФОП ліцензованої діяльності роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Відповідно, піцерія, в приміщенні якої була виявлена суміш для куріння кальяну, є місцем торгівлі (місцем реалізації товарів) та місцем зберігання (місцем, яке використовується для зберігання спирту, або приміщенням, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання). Стосовно доводів позивача про недоведеність відповідачем того, що суміш для куріння кальяну містить тютюн, то суд першої інстанції також не прийняв їх до уваги, з посланням на те, що у власних письмових поясненнях позивач сама зазначила, що виявлена у приміщенні піцерії суміш для кальяну є саме тютюном.

Щодо накладення на позивача штрафних санкцій в сумі 87081,64 грн. за порушення ч.14 ст.15 Закону від 19.12.1995 року №481/95-ВР, то суд першої інстанції визнав обґрунтованим застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафу в мінімальному розмірі, визначеному абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону від 19.12.1995 року №481/95-ВР 17 000 грн., з підстав недоведення Головним управлінням ДПС у Миколаївській області правильності визначення вартості отриманого суб`єктом господарювання товару на рівні 43520,82 грн.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон №481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Згідно ст.1 Закону №481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

При зверненні з даним позовом до суду ФОП ОСОБА_1 не заперечує встановлений перевіркою факт здійснення у період з 22.12.2018 року по 04.01.2019 року в піцерії «Sole Mio», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Позивач заперечує правильність розрахунку податковим органом штрафних санкцій за вказане порушення, посилаючись на те, що відповідачем не обґрунтовано його висновки, що вартість отриманої партії товару складає 43520,82 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість таких посилань ФОП ОСОБА_1 , оскільки Законом №481/95-ВР не визначено поняття «партія товару» для цілей застосування зазначеного Закону.

При цьому, Державним стандартом України (ДСТУ) 3993-2000 «Товарознавство. Термін та визначення» партію товару визначено як певну кількість товарів одного або кількох найменувань закуплених, відвантажених або отриманих одночасно за одним товаросупровідним документом (товарно-транспортною накладною, накладною на відпуск товару тощо).

З вказаного слідує, що при розрахунку штрафних санкцій в залежності від партії отриманого товару має бути доведеним зв`язок між реалізованими товарами та товарами, що були отримані. Відповідного зв`язку ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області, на якого частина 2 статті 77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді, не доведено.

Додаток №1 до акту фактичної перевірки, на який посилається Головне управління ДПС у Миколаївській області, містить перелік алкогольних напоїв, реалізованих ФОП ОСОБА_1 у період з 22.12.2018 року по 04.01.2019 року, дату і час їх реалізації, кількість та ціну реалізованих товарів на суму 8831,25 грн., проте не містить прив`язки до накладних, копії яких були використані контролюючим органом при накладенні штрафу.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з матеріалів справи неможливо встановити дійсну вартість партії отриманого позивачем товару та, як наслідок, перевірити правильність застосування штрафних санкцій. За таких обставин, суд першої інстанції правомірно визнав обґрунтованим застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафу в мінімальному розмірі, визначеному абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону від 19.12.1995 року №481/95-ВР, а саме: 17 000 грн.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Миколаївській області висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги податкового органу колегія суддів не вбачає.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції про те, що контролюючим органом правомірно накладено на позивача штрафні санкції в сумі 170 000 грн. за порушення ст.11 Закону №481/95-ВР, що виразилося у зберіганні тютюнових виробів без марок акцизного податку, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону №481/95-ВР тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР встановлено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно п.п.14.1.107, п.п.14.1.109 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до п.226.1, 226.9 ст.226 Податкового кодексу України в разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.

Ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються (п.226.11 ст.226 ПК України).

Згідно абз.16 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Закон №481/95-ВР передбачає застосування до суб`єкта господарювання штрафних (фінансових) санкцій за будь-яке із діянь: або за виробництво, або за зберігання, або за транспортування, або за реалізацію підакцизних товарів (алкогольних напоїв або тютюнових виробів) без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

Для настання відповідальності на підставі вказаної норми достатньо встановити саме факт зберігання суб`єктом господарювання тютюнових виробів без марок акцизного податку за місцем здійснення таким суб`єктом ліцензованої господарської діяльності, незалежно від джерела походження цих товарів та їх належності особі.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 щодо протилежного ґрунтуються на помилковому тлумаченні позивачем положень чинного законодавства.

Як вже зазначалося колегією суддів, перевіркою встановлено факт зберігання в піцерії «Sole Mio» табаку для куріння кальяну «Serbetli» у кількості 12 пачок без марок акцизного податку.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 посилається на те, що в матеріалах перевірки відсутні належні обґрунтування того, що виявлена перевіркою суміш для куріння кальяну «Serbetli» містить у своєму складі тютюн.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки з загальнодоступної інформації, яка міститься в мережі Інтернет, судом встановлено, що табак для куріння кальяну « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є турецькою маркою табаку, що виготовляється компанією Serbetli LTD та у своїй продукції містить виключно суміші для кальянів із вмістом табачних листів сорту Virginia Gold (0,05%). Види суміші для кальяну « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без вмісту тютюну не виготовлюються.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність накладення Головним управлінням ДПС у Миколаївській області на ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій в сумі 17 000 грн. за порушення ст.11 Закону №481/95-ВР.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову в цій частині не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Миколаївській області та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Федусик А.Г. Шевчук О.А.