Справа № 380/2358/20
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №380/2358/20

17 червня 2020 року

зал судових засідань № 10

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Ходань Н.С.,

за участю:

представника позивача Данкевич О.І.,

представника відповідача Павліша О.Р.,

розглянув у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцького управління Головного управління ДПС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління Державної казначейської служби України у Пустомитівському районі Львівської області про зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ), в якому просить суд зобов`язати відповідача сформувати та подати до органу казначейства подання про повернення позивачу 28926,90грн. (22251,50грн. сплаченого ПДФО та 6675,40грн. сплаченого військового збору).

Ухвалою суду від 23.03.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління Державної казначейської служби України у Пустомитівському районі Львівської області.

Ухвалою від 20.05.2020 у зв`язку із надходженням клопотання від відповідача про призначення судового засідання, а також у зв`язку із необхідністю вирішення питання про заміну відповідача належним, суд призначив справу до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 10.06.2020, із занесенням до протоколу судового засідання, суд допустив заміну відповідача, зазначеного позивачем у позовній заяві, - Городоцьке управління ДПС у Львівській області, - належним, - Головним управління ДПС у Львівській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що помилково сплатила податок з доходів фізичних осіб та військовий збір при укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки дохід вона отримала внаслідок продажу нерухомого майна, отриманого у спадщину. Відтак вважає, що визначений Податковим кодексом України трирічний строк, впродовж якого майно перебуває у власності платника податку як умова неоподаткування операцій купівлі-продажу нерухомого майна, щодо неї не повинен застосовуватися. Також зазначає, що виготовлення нового технічного паспорта на будинок, отриманий у спадщину, та реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації пов`язані з реконструкцією зазначеного майна. Про це позивач зазначила у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач заперечив обгрунтованість позовних вимог, зазначивши у відзиві, що доход позивач отримала від продажу нерухомого майна, яке перебувало у її власності менше, ніж три роки. Відтак, підстави для висновку, що податок з доходів фізичних осіб та військовий збір були сплачені позивачем помилково,- відсутні. У додаткових поясненнях відповідач також заперечив щодо доведеності позивачем витрат на правову допомогу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління Державної казначейської служби України у Пустомитівському районі Львівської області подала суду пояснення, в якому зазначено, що у разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків та інших обов`язкових платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, до казначейства подається висновок, погоджений з місцевим фінансовим органом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених позовній заяві та відповіді на відзив (вх.№26777 від 28.05.2020).

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві (вх.№20729 від 22.04.2020) та додаткових поясненнях (вх.№ 29955 від 22.06.2020).

Уповноважений представник третьої особи в судове засідання не з`явився; у поясненнях, що були надіслані на адресу суду, просив розглядати справу за їх відсутності (вх.№18269 від 03.04.2020).

Суд встановив таке.

16.11.2018, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 отримала у спадщину житловий будинок АДРЕСА_2 , який складається з однієї житлової кімнати та кухні, загальна площа: 38,0кв.м, житлова площа:22 АДРЕСА_3 .м. Опис АДРЕСА_4 , житлова прибудова А-2, сарай Б, хвіртка № НОМЕР_2 , огорожа №2.

У цьому ж свідоцтві зазначено, шо воно видане без урахування самочинного будівництва, а саме: відповідно до відомостей, що містяться у довідці №2/5014, виданій 03.05.2018 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» житловий будинок складається з п`яти кімнат та двох кухонь, загальна площа 178,3кв.м, житлова площа: 84,3 кв.м, зазначені зміни відбулися внаслідок самочинної прибудови А-2; до будинковолодіння відносятся: хвіртка №1; огорожа № НОМЕР_3 ; колодязь літ. «к». Сарай літ. «Б» знесено (а.с. 39).

Державна реєстрація права власності на зазначений житловий будинок проведена 16.11.2018 (а.с.25).

30.07.2019 ОСОБА_1 подала до Департаменту ДАБІ у Львівській області Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. У цій Декларації міститься інформація про об`єкт, а саме: АДРЕСА_5 ; початок будівництва 2003 рік; закінчення будівництва 2006 рік; загальна площа будівлі 178,3кв.м; підвал, 1 поверх, 2 поверх; вид будівництва реконструкція. Кількість кімнат 5; житлова площа 84,3кв.м (а.с.27-30). Зазначене відображене у технічному паспорті на цей будинок.

19.08.2019 державним реєстратором Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради внесено зміни до відомостей про житловий будинок АДРЕСА_2 .

07.10.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 .

07.10.2019 ОСОБА_1 спалатила податок з доходів фізичних осіб на суму 22251,55грн. та військовий збір на суму 6675,40грн. у зв`язку із укладенням договору купівлі-продажу будинку та отриманням доходу внаслідок цього.

ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Пустомитівської ДПІ Городоцького управління ГУ ДФС у Львівській області із заявою про повернення помилково сплаченого податку з доходів фізичних осіб на суму 22251,55грн. та військового збору на суму 6675,40грн. у зв`язку із укладенням договору купівлі-продажу будинку.

Листом від 19.02.2020 Городоцьке управління ГУ ДПС у Львівській області надало відповідь на заяву ОСОБА_1 , з якої видно, що по суті питання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого податку з доходів фізичних осіб та військового збору вирішене не було.

Зазначене стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.

При вирішенні спору суд виходить з такого.

Відповідно до п.172.1 ст.172 Податкового кодексу України (ПК України) дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи об`єкт незавершеного будівництва таких об`єктів, земельну ділянку, на якій розташовані такі об`єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується.

Абзацом 2 цього ж пункту встановлено, що умова щодо перебування такого майна у власності платника податку понад три роки не розповсюджується на майно, отримане таким платником у спадщину.

Як видно з матеріалів справи, 16.11.2018 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 отримала у спадщину житловий будинок АДРЕСА_2 . Державна реєстрація права власності на зазначений житловий будинок проведена 16.11.2018.

30.07.2019 ОСОБА_1 подала до Департаменту ДАБІ у Львівській області Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. В цій Декларації міститься інформація про об`єкт, а саме: АДРЕСА_5 ; початок будівництва 2003 рік; закінчення будівництва 2006 рік; загальна площа будівлі 178,3кв.м; підвал, 1 поверх, 2 поверх; вид будівництва реконструкція. Кількість кімнат 5; житлова площа 84,3кв.м.

19.08.2019 державним реєстратором Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради внесено зміни до відомостей про житловий будинок АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи видно, що підставою для внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності стала декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 30.07.2019, яка була подана ОСОБА_1 до Департаменту ДАБІ у Львівській області, на будинок, що був набутий ОСОБА_1 у спадщину. Суд встановив, що зазначений будинок був реконструйований впродовж 2003-2006 років, за життя спадкодавця, однак юридично уведений в експлуатацію після набуття спадкоємцем, ОСОБА_1 , права на спадщину на нього. Як видно з матеріалів справи, державну реєстрацію права власності на належний ОСОБА_1 будинок, було проведено 16.11.2018 на підставі свідоцтва про спадщину. Інші підстави державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_2 відсутні.

Таким чином, дохід, отриманий ОСОБА_1 , при укладенні 07.10.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , не оподатковується, оскільки зазначений житловий будинок, перебуваючи у власності позивача менше ніж три роки, був отриманий нею у спадщину.

Відтак, підстав для сплати ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб та військового збору при укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку 07.10.2019 не було.

Тому, суд дійшов висновку, що податок з доходів фізичних осіб та військовий збір був сплачений позивачем помилково, відтак повинен бути повернутий їй.

Щодо процедури повернення помилково сплачених коштів у цьому спорі.

Частиною 2 ст.45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії визначені Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, з змінами і доповненнями.

Згідно з абз.абз.5, 8 п.5 Порядку №787, подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Згідно з п.10 Порядку №787 заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що умовою повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів є воля самого платника, яка виражається у подачі заяви про таке повернення.

Відповідно до п.п.2 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Державна податкова служба України, то саме на ГУ ДПС у Львівській області покладено обов`язок щодо формування подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Головне управління ДПС України у Львівській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб на суму 22251,50грн., сплаченого згідно з квитанцією №19 від 07.10.2019 та військового збору на суму 6675,40грн., сплаченого згідно з квитанцією №21 від 07.10.2019.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в цій частині.

При цьому, суд відмовляє в задоволенні вимоги щодо зобов`язання відповідача подати подання про повернення податку та військового збору до органу Державної казначейської служби України. Суд наголошує, що відповідно до положень п.5 глави I Порядку № 787 такий обов`язок у відповідача відсутній. Відповідач видає заявниці подання, а вже вона особисто звертається до місцевого органу Державної казначейської служби України та надає йому подання разом із заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа, який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню частково.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із наданням їй професійної правничої допомоги, то суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, а також такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, тобто доведеними стороною в процесі.

При визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

Як видно з матеріалів справи 07.02.2020 між позивачем, ОСОБА_1 та адвокатом Данкевич О.І. укладено договір №0702/01 про надання юридичних послуг.

10.04.2020 складено детальний опис наданих послуг за цим договором та складено Акт наданих послуг №1004/01.

10.04.2020 позивачу виставлено рахунок на суму 4200,00грн.

В матеріалах справи відсутні докази сплати по виставленому рахунку.

Крім того, представник позивача, адвокат Данкевич О.І., підтвердила відсутність оплати наданих правничих послуг.

Відповідно до п.4.5 Договору №0702/01 про надання юридичних послуг від 07.02.2020, послуги адвоката оплачуються впродовж 30 банківських днів з моменту виставлення рахунку за умови погодження Акта наданих послуг.

З урахуванням викладеного, а також факультативної обставини, що позивач і адвокат є свояками (зазначено адвокатом у судовому засіданні), суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу у зв`язку із наявністю обгрунтованого сумніву їх реальної оплати у майбутньому, відтак їх реальності в цілому. Такий висновок суд робить також і з огляду на висловлене у судовому засіданні з боку адвоката, що у випадку, якщо позивач не оплатить надані юридичні послуги, то адвокат не буде виступати щодо позивача «колектором».

Судовий збір на суму 840,80грн. відповідно до ст. 139 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Львівській області на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДПС України у Львівській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб на суму 22251,50грн., сплаченого згідно з квитанцією №19 від 07.10.2019.

Зобов`язати Головне управління ДПС України у Львівській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 військового збору на суму 6675,40грн., сплаченого згідно з квитанцією №21 від 07.10.2019.

Відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС України у Львівській області подати до Управління Державної казначейської служби в Пустомитівському районі Львівської області подання про повернення ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб на суму 22251,50грн., сплаченого згідно з квитанцією №19 від 07.10.2019 та військового збору на суму 6675,40грн., сплаченого згідно з квитанцією №21 від 07.10.2019

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір на суму 840 (вісімсот сорок)грн.80коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.06.2020.

Суддя Лунь З.І.