Справа № 450/4341/19
Суддя: Кіпчарський М. О.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/4341/19 Провадження № 2-а/450/80/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кіпчарського М.О.,

за участю секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити адміністративну справу категорії термінових, за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти 2-ого батальйону УПП у Львівській області Демко Назара Андрійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

позивач 17.12.2019р. звернувся до Пустомитівського районного суду з адміністративним позовом до відповідача з вимогою скасувати винесену відносно нього 12.12.2019р. постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1855524, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 255,00 грн., а справу закрити.

Ухвалою суду від 19.12.2019р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення виявлених недоліків. Однак такі не усунуто у визначений строк, а тому подану заяву повернуто ОСОБА_1 ухвалою суду від 12.02.2020р.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2020р. скасовано ухвалу суду від 12.02.2020р. з підстав неотримання позивачем копії даної ухвали, справа направлена до Пустомитівського районного суду для продовження її розгляду.

Ухвалою суду від 04.05.2020 року позовна заява повторно залишена без руху та позивачу надано строк на усунення недоліків, які усунуті ним 02.06.2020 року та 03.06.2020 року відкрито провадження у справі.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 12.12.2019 р. відносно нього було складено оскаржувану постанову, в якій значиться, що він 12.12.2019 р. о 22:22 год. в м. Львові по вул. Кульпарківська 165, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy» р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» здійснивши рух ліворуч, чим порушив п.8.4 «г» ПДР України - порушення вимог наказових знаків, за що на нього накладено штраф у розмірі 255 грн.

Дану постанову вважає необґрунтованою та незаконною, яка підлягає скасуванню, оскільки на вказаній ділянці дороги була коротко-переривчаста лінія дорожньої розмітки, а дорожній знак, порушення вимог якого ставлять йому в провину, розміщений з порушенням вимог, оскільки такий не проглядався, не був світло відбиваючий, та був закритий гілками дерева, що позбавило позивача можливості виконати вимоги такого. Окрім цього, жодних доказів на підтвердження його вини до матеріалів справи не долучено.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а правомірність постанови в частині порушення ним вимог пункту п.8.4 «г» ПДР України, не підтверджена належними та допустимими доказами.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність.

Відповідачі, які про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином в порядку, визначеному ч.2 ст. 268 КАС України, в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, заперечення проти позову та, відповідно, доказів на їх підтвердження суду не подали.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначається в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1855524, складеної інспектором УПП у Львівській області - лейтенантом поліції Демко Н.А., водій ОСОБА_1, 12.12.2019 р. о 22:22 год. в м. Львові по вул. Кульпарківська 165, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Caddy» р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» здійснивши рух ліворуч, чим порушив п.8.4 «г» ПДР України - порушення вимог наказових знаків. Прийнято рішення за ч.1 ст.122 КУпАП - накласти штраф 255 грн.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено, що порушення, в тому числі, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.8.2-1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 №1306, (далі ПДР України), дорожні знаки застосовуються відповідно до цих правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище від 6 м над рівнем проїзної частини.

Згідно пункту 8.4 дорожні знаки поділяються на групи, зокрема наказові знаки - показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Згідно п.4.1 Розділу 33 ПДР України дорожній знак "Рух прямо" дозволяє рух лише прямо. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений, а також, установлений на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необгрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адмінстягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

При цьому, згідно з статтею 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Однак в постанові серії ЕАК №1855524 від 12.12.2019 року, у пункті 9 "До постанови додається" відсутні відомості про докази, які передбачені статтею 251 КУпАП та на яких ґрунтується висновок поліцейського про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1855524 від 12.12.2019 року, яка є предметом спору, а тому не може розглядатися, як самодостатній доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин зазначених в самій постанові.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23.11.2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Згідно із вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачі не надали та не подали6 у визначений судом строк відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Неподання відповідачем відзиву на позов суд вважає без поважних причин, і такі дії кваліфікує як визнання позову.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а правомірність винесеної лейтенантом поліції Демко Н.А. оскаржуваної постанови в частині встановлення порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 4.1 ПДР України «Рух прямо», не підтверджена належними та допустимими доказами. При винесені вказаної постанови, всупереч положенням статті 245 КУпАП, відповідач не повно і не об`єктивно з`ясував обставини справи, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст.5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України,суд -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1855524 від 12.12.2019 року, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

СуддяМ. О. Кіпчарський