Справа № 620/3852/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3852/19 Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Бєлової Л.В.

Бужак Н.П.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, третя особа - Північна митниця Держмитслужби про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, третя особа - Північна митниця Держмитслужби, в якому остаточно просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо несписання безнадійного податковою боргу, а саме:

1) у сумі 255 831,92 грн. згідно податкових повідомлень форми „Р" від 28 вересня 2010 року № 47, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в сумі 62 567,22 грн., в тому числі 41 711,48 грн. - за основним платежем, 20 855,74 грн. - за штрафними санкціями, та повідомлення № 48, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в сумі 193 264,70 грн., в тому числі 128 843,13 грн. - за основним платежем, 644 21,57 грн. - за штрафними санкціями;

2) у сумі 66430,67 грн. згідно податкових повідомлень форми „Р" від 21 червня 2010 року № 31, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, на суму 14 673,20 грн., у тому числі 13 974,48 грн. - за основним платежем, 698,72 грн. - за штрафними санкціями, та повідомлення № 32, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в сумі 51 757,47 грн., в тому числі 49 292,83 грн. - за основним платежем, 2464,64 грн. - за штрафними санкціями;

- зобов`язати прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу, а саме:

1) у сумі 255 831,92 грн. згідно податкових повідомлень форми „Р" від 28 вересня 2010 року № 47, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в сумі 62 567,22 грн., в тому числі 41 711,48 грн. - за основним платежем, 20 855,74 грн. - за штрафними санкціями, та повідомлення № 48, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в сумі 193 264,70 грн., в тому числі 128 843,13 грн. - за основним платежем, 64 421,57 грн. - за штрафними санкціями;

2) у сумі 66 430,67 грн. згідно податкових повідомлень форми „Р" від 21 червня 2010 року № 31, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, на суму 14 673,20 грн., у тому числі 13 974,48 грн. - за основним платежем, 698,72 грн. - за штрафними санкціями, та повідомлення № 32, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в сумі 51 757,47 грн., в тому числі 49 292,83 грн. - за основним платежем, 2 464,64 грн. - за штрафними санкціями.

Позов обґрунтовано тим, що заборгованість позивача за платежами: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, та з податку на додану вартість в розмірі 322 262,59 грн. у розумінні пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України є безнадійним податковим боргом, стосовно якого минув строк давності, у зв`язку з чим вказана сума підлягає списанню. Однак, відповідачем протиправно, в порушення вимог Податкового кодексу України та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 577, допущено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні заходів щодо списання такого безнадійного податкового боргу.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року даний адміністративний позов - задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Скарга Головного управління ДПС у Чернігівській області обґрунтована тим, що по ПрАТ «ЧЛГЗ «Чернігівська горілка» - ІКП за платежами: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності (код бюджетної класифікації 15010100) та податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності (код бюджетної класифікації 1407000) не відкривались взагалі, що підтверджується переліком податків і зборів, які контролюються податковим органом, який долучений до матеріалів справи, у зв`язку з чим відповідач не має можливості виконати вимоги платника податків щодо списання безнадійного податкового боргу, який ніколи не відображався та не відображається в інформаційних системах ДПС.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що у матеріалах справи міститься копія акту звірки обліку податкових боргів, нарахованих Чернігівською митницею ДФС станом на 01 липня 2017 року, складеного між Чернігівською митницею ДФС та Головним управлінням ДФС у Чернігівській області, в якому чітко зазначено, що податковий борг позивача у розмірі 322 262,59 грн. (з урахуванням суми штрафних санкцій) згідно граф 4, 5, 6 «Сума податкового боргу, що обліковується Чернігівською митницею та передана до податкових органів» та граф 8, 9, 10 «Сума податкового боргу, що обліковується податковими органами» обліковується податковим органом. Тому посилання відповідача на те, що «під час підписання зі сторони ГУ ДФС у Чернігівській області так званих актів звірки обліку податкових боргів, нарахованих митними органами, в даному випадку Головне управління ДФС у Чернігівській області в жодному разі не підтверджувало облік вищевказаної заборгованості в своїх інформаційних базах, а лише не заперечувало про наявність зазначеного боргу» є безпідставним.

Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з обмежувальними заходами, введеними Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби. Колегія суддів відмовила в задоволенні даного клопотання, оскільки воно є необґрунтованим, зокрема, позивачем не зазначено, чи бажав він особисто приймати участь в судовому засіданні, чим обумовлена така необхідність, не вказано причин неможливості прибуття в судове засідання. Саме лише посилання на існування нормативно-правового акту про певні обмеження під час дії карантину не обґрунтовує та не доводить необхідності відкладення розгляду справи та неможливості здійснення її розгляду за наявними у справі матеріалами в межах доводів апеляційної скарги. При цьому, колегія суддів наголошує, що участь сторін в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення спору по суті.

Відтак, оскільки учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, то справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 статті 311 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції ПАТ «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності, про що внесені дані до Реєстру осіб, які здійснюють операції з товарами, обліковий номер UA9.

31 жовтня 2019 року позивач звернувся до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби із заявами за № 45 та № 46 про списання безнадійного податкового боргу у сумі 255 831,92 грн. та 66 430,67 гри. з видачею відповідної довідки.

Листом від 12 листопада 2019 року № 10589/7/25-70-19-02/25 Північна митниця Держмитслужби повідомила про відсутність у неї відповідних повноважень щодо списання безнадійного податкового боргу та зазначила, що виконання таких функцій покладено на Державну податкову службу України.

Позивач звернувся до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області з заявами за № 21/11-1 та № 21/11-2 про списання вищевказаного безнадійного податкового боргу.

Листом від 02 грудня 2019 року № 2962/10/25-01-10-02-17 відповідач повідомив, що згідно даних інформаційно-аналітичної системи ДПС заборгованість підприємства по податках і зборах, справляння надходжень до бюджету по яких контролюється ГУ ДПС у Чернігівській області, відсутня.

Як встановлено судом першої інстанції, податковий борг ПАТ «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» у сумі 255 831,92 грн. виник на підставі податкового повідомлення форми „Р" від 28 вересня 2010 року № 47, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в сумі 62 567,22 грн., в тому числі 41 711,48 грн. - за основним платежем та 20 855,74 грн. - за штрафними санкціями, та податкового повідомлення № 48, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в сумі 193 264,70 грн., в тому числі 128 843,13 грн. - за основним платежем та 64 421,57 грн. - за штрафними санкціями, складених Чернігівською митницею відповідно до акта позапланової документальної перевірки стану дотримання законодавства України з питань митної справи від 22 вересня 2010 року № 008/10/102000000/ .

Податковий борг в сумі 66 430,67 грн. виник на підставі податкового повідомлення форми „Р" від 21 червня 2010 року № 31, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, на суму 14 673,20 грн., у тому числі 13 974,48 грн. - за основним платежем та 698,72 грн. - за штрафними санкціями, та податкового повідомлення № 32, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, на суму 51 757,47 грн., в тому числі 49 292,83 грн. - за основним платежем та 2 464,64 грн. - за штрафними санкціями, винесених Чернігівською митницею відповідно до акта камеральної перевірки на предмет правильності митного оформлення товарів «ковпачки алюмінієві для закупорювання пляшок з горілкою» в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування від 04 червня 2010 року № К/0009/2010/102000000/.

Вищезазначені податкові повідомлення оскаржувалися позивачем в судовому порядку, а саме:

1) постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2011 року по справі № 2а-6386/10/2570, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2011 року, у задоволенні позову ЗАТ «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» до Чернігівської митниці про скасування податкових повідомлень форми „Р" від 28 вересня 2010 року № 47 та № 48 відмовлено.

2) постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2010 року по справі № 2а-5074/10/2570, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2011 року, у задоволенні позову ЗАТ «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» до Чернігівської митниці про визнання нечинними податкових повідомлень форми „Р" від 21 червня 2010 року № 31 та № 32 відмовлено.

Вважаючи суму вказаного податкового боргу в сумі 322 262, 59 грн. безнадійною заборгованістю, що підлягає списанню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України ).

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом "а" підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до приписів пункту 101.1. статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3. пункту 101.2. статті 101 Податкового кодексу України).

При цьому, пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню.

Процедура списання безнадійного податкового боргу визначена порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10 жовтня 2013 року № 577 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1. цього Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України.

Згідно пункту 3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Пунктом 4.2. Порядку № 577 встановлено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, з наведеного вбачається, що орган доходів і зборів має обов`язок прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу у разі виникнення такого.

Відповідно до п. 1.163 Наказу ДФС від 19 жовтня 2016 року № 875 «Про функціональні повноваження структурних підрозділів територіальних органів ДФС» виконання функції відстрочення, розстрочення та реструктуризація грошових зобов`язань та/або податкового боргу, а також недоїмки зі сплати єдиного внеску, списання безнадійного податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску покладено на Головні управління ДФС в областях, Головне управління ДФС у м, Києві та на Офіс великих платників податків ДФС. Повноваження з виконання зазначеної функції у митниць ДФС відсутні.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» деякі територіальні органи Державної фіскальної служби реорганізовано шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби, у тому числі Головне управління ДФС у Чернігівській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Чернігівській області. При цьому органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227, із змінами і доповненнями внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846, затверджено Положення про Державну податкову службу України. Відповідно до підпункту 21 пункту 4 Положення списання безнадійного податкового боргу та недоїмки із сплати єдиного внеску здійснення в межах повноважень, передбачених законом, здійснює ДПС.

Приписами абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом першої інстанції встановлено, що грошові зобов`язання позивача за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в розмірі 77 240,42 грн, та з податку на додану вартість в розмірі 245 022,17 грн., що разом становить 322 262,59 грн., є узгодженими з 24 березня 2011 року та 31 травня 2011 року відповідно на підставі ухвал Київського апеляційного адміністративного суду (а.с.18-20, 33-36).

21 грудня 2010 року та 02 лютого 2011 року Чернігівська митниця надіслала до Державної податкової інспекції у м. Чернігові подання №35, № 36, № 6 та № 7 для здійснення заходів примусового стягнення на загальну суму платежів 66 430,67 грн. та 255 831,92 грн. відповідно.

Разом з тим, відповідач зазначив, що вищевказані подання Державною податковою інспекцією у м. Чернігові були взяті до відома, однак жодних заходів, спрямованих на примусове стягнення з ПАТ «Чернігівський лікеро-горілчаний завод «Чернігівська горілка» митних платежів податковим органом здійснено не було (а.с.119-120).

Отже, як вірно зазначено судом в оскаржуваному рішенні, з урахуванням моменту виникнення зазначеного податкового боргу, 1095-денний строк, визначений у статті 102 Податкового кодексу України сплинув, що зумовлює визнання вказаного боргу "безнадійним".

Відтак, зі змісту наведених вище норм Порядку № 577 вбачається, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку № 577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 813/4430/16 та від 09 липня 2019 року у справі № 0240/2269/18-а.

Окремо слід зазначити, що відповідачем не надавались докази того, що з моменту утворення у позивача податкового боргу контролюючий орган вживав будь-які заходи, спрямовані на його стягнення, в тому числі, шляхом зарахування коштів, що сплачував позивач, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків згідно пункту 87.9. статті 87 Податкового кодексу України, а також реалізації права контролюючого органу, наділеного підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України в частині звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, враховуючи, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують обставини закінчення визначеного Податковим кодексом України строку, передбаченого для стягнення контролюючим органом заборгованості в сумі 322 262,59 грн., суд вірно дійшов висновку, що відповідач, не приймаючи у даному випадку рішення про списання податкового боргу за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, та з податку на додану вартість, який набув статусу безнадійного, діяв всупереч вимогам Порядку № 577.

Тобто, Головне управління ДПС в Чернігівській області, не приймаючи рішення на списання безнадійного податкового боргу за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в розмірі 77 240,42 грн, та з податку на додану вартість в розмірі 245 022,17 грн., що разом становить 322 262,59 грн., допустив протиправну бездіяльність всупереч положенням податкового законодавства та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, посилання відповідача про відсутність законодавчих підстав щодо списання безнадійного податкового боргу, контроль за справлянням якого покладено на Державну митну службу, у зв`язку, зокрема, з відсутністю в інформаційно-аналітичній системі ДПС заборгованості ПРАТ «ЧЛГЗ «ЧЕРНІГІВСЬКА ГОРІЛКА» по податках і зборах, справляння надходжень до бюджету по яких контролюється ГУ ДПС у Чернігівській області, є безпідставним.

Доводи відповідача про неможливість виконати вимоги платника податків щодо списання безнадійного податкового боргу, який ніколи не відображався та не відображається в інформаційних системах ДПС, оцінюються судом критично, оскільки позивач, як платник податків, не може впливати на внутрішній порядок взаємовідносин між ГУ ДПС в Чернігівській області та Північною митницею Держмитслужби та не повинен зазнавати втрат, цим спричинених.

Наразі за позивачем є податковий борг у сумі 322 262,59 грн, який згідно статті 101 ПКУ вважається безнадійним та підлягає списанню. Отже, наведені відповідачем аргументи не заслуговують на увагу.

Слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції огляду про те, що оскільки борг позивача за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності та з податку на додану вартість є безнадійним, бездіяльність відповідача щодо списання податкового боргу є протиправною та можливості прийняття відповідачем альтернативного рішення законодавством не встановлено, тому зобов`язання відповідача списати такий безнадійний борг є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

З огляду на викладене, правомірним є висновок Чернігівського окружного адміністративного суду про задоволення даного адміністративного позову.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 16 червня 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Л.В. Бєлова

Н.П. Бужак