Справа № 826/5011/18
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2020 року

Київ

справа №826/5011/18

адміністративне провадження №К/9901/17896/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білоуса О.В.,

суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,

за участю секретаря судового засідання Носенко Л.О.,

представника позивача Фролькіса С.Е.,

представника відповідача Перепелюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркапласт" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 грудня 2018 року (головуючий суддя Васильченко І.П.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року (головуючий суддя Карпушова О.В., судді - Епель О.В., Кузьменко В.В.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркапласт" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказу, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркапласт» (далі - ТОВ «Аркапласт») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування наказу ГУ ДФС у м. Києві від 23 грудня 2017 року № 15291 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Аркапласт»», вимоги від 26 лютого 2018 року №Ю- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 921539,72 грн, рішення від 26 лютого 2018 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 460769,86 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року, у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ТОВ «Аркапласт» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. В обґрунтування касаційної скарги посилалося на те, що проведення перевірки податковим органом в межах кримінальної справи на виконання ухвали слідчого судді у будь-якому випадку є самостійною підставою її проведення, а результати перевірки є доказом в кримінальному провадженні. У свою чергу, скасування ухвали про призначення перевірки як єдиної підстави для прийняття наказу про проведення перевірки, має наслідком скасування такого наказу. Також зазначав, що незаконність перевірки, порушення порядку її проведення призводить до відсутності її правових наслідків. Вказані твердження відповідають позиції Верховного Суду.

ГУ ДФС у м. Києві скористалося своїм правом та надіслало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень зазначило, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. Зокрема, відповідачем зазначено, що висновки судів попередніх інстанцій відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у справі №826/17123/18.

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2020 року замінено відповідача Головне управління ДФС у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2017 року у справі №1-кс/295/4569/17, кримінальне провадження № 0000038, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 липня 2016 року, за ознаками кримінальною правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212-1 Кримінального кодексу України задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області про проведення документальної перевірки. Призначено документальну позапланову перевірку ТОВ «Аркапласт» (код ЄДР 35646626) з питань дотримання вимог сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за період з 1 січня 2015 року по дату фактичного початку перевірки. У разі відсутності платника за місцем реєстрації (неможливості встановлення його службових осіб), наявності інших підстав, які можуть перешкоджати відпрацюванню СГД, з метою якісного проведення перевірки, з врахуванням норм статті 83 Податкового кодексу України, провести невиїзну перевірку ТОВ «Аркапласт» (код ЄДР 35646626), відобразивши податкову інформацію з питань підтвердження (не підтвердження) господарських відносин з підприємствами-контрагентами щодо правомірності формування сум податкового кредиту з податку на додану вартість по ланцюгу постачання, за період діяльності 1 січня 2015 року по 18 жовтня 2017 року. Проведення перевірки доручено спеціалістам ГУ ДФС у м. Києві його підпорядкованим та структурним підрозділам у строки встановлені Податковим кодексом України.

Відповідачем відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, абзацу другого пункту 13.1 статті 13 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування», на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2017 року у справі №1-кс/295/4569/17, 29 грудня 2017 року прийнято наказ № 15291, яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Аркапласт» з питань дотримання вимог сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2017 тривалістю 10 робочих днів з 16 січня 2018 року.

ГУ ДФС у м. Києві на виконання вимог ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2017 року та наказу ГУ ДФС у м. Києві від 23 грудня 2017 року № 15291 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Аркапласт»» проведено перевірку позивача, за результатами якої 12 лютого 2018 року складено Акт №65/1/26-15-14-03-02/35646626 (далі - Акт перевірки).

Згідно висновків Акта перевірки, позивачем порушено: пункт 1 частини першої статті 4, абзац перший пункту 1 частини першої статті 7, абзац перший пункту 5 статті 8, пункт 7 статті 8, абзац перший пункт 8 статті 9 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування», в результаті чого встановлено заниження суми нарахованого єдиного внеску на суми заробітної плати, виплаченої на користь найманих працівників (застрахованих осіб) ТОВ «Аркапласт» у загальній сумі 882475,50 грн. Встановлено заниження суми утриманого єдиного внеску з сум заробітної плати, виплаченої на користь найманих працівників (застрахованих осіб) ТОВ «Аркапласт» у загальній сумі 39 064,22 грн.

Крім того, на підставі отриманих первинних документів, пояснень найманих працівників та фактів встановлених у межах досудового розслідування у кримінальному провадженню №0000038 перевіркою встановлено, що значна частина найманих працівників ТОВ «Аркапласт» здійснюють діяльність за основним місцем роботи, повний робочий день (місяць), водночас протягом періоду, що перевірявся на їх користь здійснювалося нарахування заробітної плати на рівні мінімального законодавчо встановленого розміру, без врахування обсягу виконуваних завдань та навичок необхідних для їх виконання. Одночасно з цим встановлено, що заробітна плата (нарахування якої відбувалося згідно документів наданих посадовими особами ТОВ «Аркапласт») в переважній більшості випадків виплачувалась працівникам 1 раз на місяць (без виплати авансу). Виплату основної частини заробітної плати найманим працівникам ТОВ «Аркапласт» за рахунок необлікованих коштів (без відображення в обліку) на загальну суму 3 237 768,69 грн.

На підставі вказаного Акту перевірки, ГУ ДФС у м. Києві 26 лютого 2018 року прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 460769,86 грн та вимогу № Ю- про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 921 539,72 грн.

За результатами адміністративного оскарження зазначених рішень, Державною фіскальною службою України 11 квітня 2018 року прийнято рішення № 12395/6/99-99-11-07-02-25, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржувані рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу (недоїмки) - без змін.

Не погоджуючись із наказом про проведення перевірки та прийнятими за результатами перевірки рішенням про застосування штрафних санкцій та вимогою про сплату боргу (недоїмки), ТОВ «Аркапласт» звернулося до суду з позовом про їх скасування.

Суд першої інстанції відмовляючи ТОВ «Аркапласт» у задоволенні позову, виходив з того, що дії ГУ ДФС у м. Києві при призначенні та проведенні перевірки є правомірними, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Перевірку проведено на підставі наявної у розпорядженні податкового органу податкової інформації та документів з урахуванням матеріалів досудового розслідування Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області у кримінальному провадженню № 0000038, а саме: даних карткових рахунків працівників позивача, банківських рахунків службових осіб ТОВ «Аркапласт», пояснень найманих працівників. Висновки Акту перевірки є обґрунтованими та вмотивованими, а отже прийняті оскаржувані рішення є правомірними та не підлягають скасуванню.

Зазначена позиція підтримана Шостим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вважає, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановленні пунктом 78.1 статті 78 ПК України.

Так, згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

За змістом пункту 78.5 статті 78 вказаного Кодексу, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Отже, однією з правових підстав для призначення позапланової перевірки платника податків є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2017 року у справі №1-кс/295/4569/17 задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області у кримінальному провадженні №0000038 про проведення документальної перевірки, та призначено документальну позапланову перевірку ТОВ «Аркапласт» (код ЄДР 35646626) з питань дотримання вимог сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за період з 1 січня 2015 року по дату фактичного початку перевірки.

Разом із тим, у подальшому ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2018 року ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18 жовтня 2017 року було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області відмовлено.

Так, у цій справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що скасовуючи ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення перевірки позивача, Апеляційний суд Житомирської області констатував, що вирішення слідчим суддею клопотання про призначення позапланової документальної перевірки не віднесено до його повноважень і така процесуальна дія не передбачена Кримінальним процесуальним кодексом України.

Тобто, розгляд слідчим суддею подібного клопотання було визнано судом вищої інстанції позапроцесуальним, а постановлену за його результатами ухвалу - незаконною.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що проведення перевірки податковим органом в межах кримінальної справи на виконання ухвали слідчого судді у будь-якому випадку є самостійною підставою її проведення, а результати перевірки є доказом в кримінальному провадженні. У свою чергу, скасування ухвали про призначення перевірки як єдиної підстави для прийняття наказу про проведення перевірки, має наслідком скасування такого наказу та усіх індивідуальних адміністративних актів, прийнятих податковим органом на виконання ухвали слідчого судді.

Така властивість індивідуальних адміністративних актів як їх чинність є необхідною передумовою дії цих актів, яка означає наявність у акта юридичної сили та дає змогу говорити про акт як явище правової дійсності.

Відмінність від встановлення протиправними актів індивідуальної дії та нормативно-правових актів є істотною та полягає, зокрема, в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання протиправним індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий акт, якщо інше не встановлене законом або не застережене судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

Винесення судового рішення у спосіб, не передбачений законом, унеможливлює виникнення у податкового органу права на проведення перевірки за таким судовим рішенням; й навпаки, проведення перевірки на підставі наказу, який був прийнятий на виконання незаконної ухвали слідчого судді, свідчить про відсутність легітимної мети таких дій, навіть якщо така нелегітимність й виникла пізніше у часі.

У свою чергу, скасування судового рішення (у даному випадку - ухвали слідчого судді) свідчить про те, що такий судовий акт втрачає законну силу з моменту його прийняття (постановлення). Відтак акти індивідуальної дії (адміністративні акти), прийняті на підставі скасованого судового рішення, не можуть мати будь-якої юридичної сили з дня їх винесення, адже настання обумовлених вище наслідків зумовлене насамперед тим, що порушення, внаслідок яких судове рішення було визнане незаконними, мали місце вже на час прийняття такого акта.

Відповідно до доктрини з умовною назвою "плоди отруйного дерева", сформульованої Європейським судом з прав людини у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України", якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили. У рішеннях у справах "Балицький проти України", "Тейксейра де Кастро проти Португалії", "Шабельник проти України" ЄСПЛ застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 серпня 2018 року (справа №822/573/17), від 27 листопада 2018 року (справа №805/2601/16-а), від 21 березня 2019 року (справа № 809/531/18) та ухвалі від 18 листопада 2019 року (справа №320/6748/18).

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частинами першою - другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято 6 грудня 2018 року, постанова Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалена 29 травня 2019 року, тобто, при ухваленні рішень у такій категорії спорів суди мали б враховувати висновки та застосовувати позицію Верховного Суду викладену у постановах від 19 серпня 2018 року (справа №822/573/17), від 27 листопада 2018 року (справа №805/2601/16-а), від 21 березня 2019 року (справа № 809/531/18).

Представник відповідача у судовому засіданні посилався на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають висновкам Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, які викладені у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 (провадження № К/9901/25669/19).

Однак, колегія суддів касаційної інстанції з такими твердженнями представника відповідача не погоджується, оскільки Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18, сформулював такий правовий висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У справі, що розглядається судами попередніх інстанцій не було надано належної оцінки підставам позову з урахуванням позиції Верховного Суду, про які зазначено вище, а саме, не враховано те, що Апеляційним судом Житомирської області було скасовано ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області про проведення документальної перевірки та призначено документальну позапланову перевірку ТОВ «Аркапласт» з питань дотримання вимог сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за період з 1 січня 2015 року по дату фактичного початку перевірки, що тягне за собою відповідні наслідки.

Відповідно до частини третьої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

А тому, враховуючи вище викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи цей спір не врахували висновків Верховного Суду та не дослідили, з урахуванням цих висновків Верховного Суду, зібраних у справі доказів.

Частиною другою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, оскільки судами не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Судам при новому розгляді необхідно належним чином проаналізувати законодавство, що регулює спірні правовідносини, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 3, 341, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркапласт" задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 6 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2019 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 19 червня 2020 року.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх