Справа № 826/10895/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, та з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити заходи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року, якою затверджено порядок проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо проведення перерахунку та виплати йому пенсії загальною сумою (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження служби, премію станом на 01 квітня 2018 року, на підставі якої провести перерахунок пенсії та здійснити відповідні виплати пенсії загальною сумою, починаючи з 01 квітня 2018 року з урахуванням виплаченого.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначив, що на його звернення до Відповідача про проведення перерахунку пенсії, отримав відповідь про відсутність законних підстав для проведення перерахунку. Позивач вважає, що Відповідач допустив звуження змісту та обсягу його прав у сфері пенсійного забезпечення, що суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Крім того, у заяві про зміну предмета позову Позивач зазначив, що Порядком № 45 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 державні органи позбавлені права повідомляти про підстави проведення перерахунку пенсії і лише надсилають довідки про розмір грошового забезпечення посади, яку особа обіймала на день звільнення з військової служби на витребування територіальних Головних управлінь Пенсійного фонду України. Тобто, на думку Позивача, основними правовими повноваженнями по організації і проведенню перерахунку пенсії, в т.ч. у витребуванні від державних «силових» органів довідок про грошове забезпечення особи, якій потрібно здійснювати перерахунок пенсії наділений Пенсійний фонд України в особі їх територіальних головних управлінь.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що перерахунок його пенсії в 2018 році відбувся на підставі підзаконних правових норм, які не відповідають Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Сплаченні (чи утриманні) страхові внески у певні фонди з усього грошового забезпечення особи під час його проходження служби надавали впевненість на законне очікування, що набуте право власності відповідним чином не бути обмежено шляхом зменшення бази обчислення (лише з окремих видів грошового забезпечення) пенсії. Обмеження (зменшення) складу грошового забезпечення відповідної посади, з якої обчислюється пенсійне забезпечення, приводить до порушення конституційних норм визначених ст. 22 (звуження та обсягу належних прав), при цьому умови і норми в межах одного Закону для однієї категорії громадян, але для різних осіб (різних силових відомств), не однакові (ст. 24) та мають ознаки дискримінації. Не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2008 року № 8 «Про незалежність судової влади»). Перерахунок пенсії осіб, які мають на неї право за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України на підставі довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи, які надаються уповноваженими підрозділами, на запит (вимогу) самих ГУ ПФУ, які мають також повноваження щодо перевірки їх змісту.

Відповідачем не подано відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) з 06 червня 2019 року, відповідно до ст. 311 КАС України.

29 травня 2019 року ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення апеляційного провадження у даній справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі - задоволено.

Зупинено апеляційне провадження у справі № 826/10895/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 240/6263/18 (провадження № Пз/9901/1/19).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2020 року поновлено провадження у справі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Як зазначив Позивач, у квітні 2018 року йому здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам».

При цьому, Позивач стверджував, що такий перерахунок пенсії здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві здійснено без урахування всіх складових грошового забезпечення та її виплата відбувається з 01 січня 2018 року у неповному обсязі 50 % суми підвищення до пенсії попереднього розміру.

10 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою, в якій просив:

- здійснити перерахунок пенсії, станом на 01 січня 2018 року відповідно до вимог частини 3 статті 43, частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, виходячи з посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій; одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які входять до складу грошового забезпечення, які входять до складу грошового забезпечення і мають враховуватись як при призначенні, так і при перерахунку пенсій;

- надати завірену належним чином копію довідки про розмір грошового забезпечення для розрахунку пенсії на ім`я ОСОБА_1 станом на час її первинного призначення (грудень 2005 року) із зазначенням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, одноразових додаткових видів грошового забезпечення;

- надати належним чином завірені копії довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01 січня та 01 травня 2018 року із забезпеченням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, одноразових додаткових видів грошового забезпечення).

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві за результатами розгляду вказаної заяви повідомив, що управлінням здійснено перерахунок пенсії Позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, а доплату різниці пенсії за січень-квітень 2018 року в сумі 6 006,04 грн. виплачено у квітні 2018 року.

Додатково у листі від 19 червня 2018 року № 23447/02/К-481 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повідомило, що зважаючи на те, що в статті 43 Закону та пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 не зазначені такі види грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення матеріально-побутових питань, одноразова грошова винагорода, грошова допомога у разі звільнення з військової служби, їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до Закону.

Незгода Позивача із розміром перерахунку пенсії зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії та порядок її виплати у відповідності до Постанови «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 (яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), тобто на підставі відповідної довідки, наданої Міністерством оборони України через Київський МВК. Під час розгляду вказаної справи, суду першої інстанції не було надано доказів отримання Позивачем відповідної довідки з зазначенням видів грошового забезпечення, визначених частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, та подачі її до Пенсійного органу. Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність з боку Відповідача порушень прав та законних інтересів Позивача, оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться перерахунок розміру пенсії, відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому покладення обов`язку на Відповідача діяти не у відповідності до Порядку, означало б спонукання до виходу за межі своїх повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону № 2262-ХІІ, обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Частинами 1, 2, 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання ч. 4 статті 63 вказаного Закону, Кабінетом Міністрів України 13 лютого 2008 року прийнято Постанову № 45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).

Пунктами 1-3 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Отже, аналіз вказаних вище норм законодавства свідчить про те, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій Пенсійним фондом проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію на підставі повідомлення відповідними органами (п. 1 Порядку № 45) та надання вказаними органами відповідних довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи.

Тобто перерахунок пенсій у визначеному вище порядку здійснюється виключно на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

24 лютого 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 (далі - Постанова № 103).

Пунктом 3 вказаної Постанови встановлено, що з 1 січня 2016 року здійснюється перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, в квітні 2018 року Позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам».

Згідно з наданої Позивачем копії розрахунку пенсії за вислугу років в межах пенсійної справи № СБ 10079, підвищена пенсія складає 3 003,02 грн., з них виплачується: з 01.01.2018 року по 21.12.2018 року щомісячно 50% від підвищення 1 501,51 грн.; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року щомісячно 75% від підвищення 2 252,27 грн.; з 01.01.2020 року 100% щомісячно від підвищення 3 003,02 грн.

Вказаний перерахунок пенсійним органом здійснено на підставі поданої Службою безпеки України довідки.

Відповідно до вказаної довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, остання видана Позивачу про те, що відповідно до постанови від 21 лютого 2018 року № 103 розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, становить: посадовий оклад 7 750,00 грн.; оклад за військовим званням 1 410, 00 грн.; процентна надбавка за вислугу років (40%) 3 664,00 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку, що пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії та порядок її виплати у відповідності до Постанови № 103 (яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), тобто на підставі відповідної довідки, наданої Службою безпеки України, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо посилань Позивача про те, що перерахунок його пенсії здійснено без урахування всіх складових грошового забезпечення, визначених частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, то суд першої інстанції правомірно зазначив про таке.

Так, відповідно до вимог пункту 5 Порядку № 45, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому, відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Крім того, абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 686/15836/16-а та від 27 лютого 2019 року у справі № 753/23503/16.

Крім того, Відповідачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не було надано доказів отримання Позивачем відповідної довідки з зазначенням видів грошового забезпечення, визначених частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, та подачі її до Пенсійного органу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність з боку Відповідача порушень прав та законних інтересів Позивача, оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться перерахунок розміру пенсії, відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, а тому покладення обов`язку на Відповідача діяти не у відповідності до Порядку, означало б спонукання до виходу за межі своїх повноважень.

Між тим, Позивачем не було надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції суду доказів оскарження дій Київського міського військового комісаріату щодо складання та направлення Відповідачу на підставі вимог Порядку № 45 довідки з визначеними у ній видами грошового забезпечення, для перерахунку пенсії Позивача, лише у вигляді посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, зобов`язання надати довідку з урахуванням інших видів грошового забезпечення, як не було заявлено таких вимог і в межах розгляду даної справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом даного спору є правильність перерахунку пенсії ГУ ПФ в м. Києві. Питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло б бути предметом спору про визнання протиправними дій Київського міського військового комісаріату щодо складення довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії Позивача без врахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в рамках цієї справи.

Натомість права самостійно визначати розміри грошового забезпечення Позивача Відповідач не має.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ГУ ПФ в м. Києві при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року діяло у відповідності до законодавства, чинного на момент виникнення у Позивача такого права, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Наведені висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у зразковій справі № 240/6263/18, щодо якої дана справа є типовою.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи при ухваленні рішення у типовій справі.

Крім того, згідно до пункту 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

У зв`язку зі скасуванням п. 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано.

Разом з тим, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин пенсія Позивача виплачувалася за правилами Постанови № 103, то правові підстави для виключення поетапності її виплати до 05.03.2019 року відсутні, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у зразковій справі № 160/3586/19, та у справі № 640/19928/18.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко