Справа № 460/4319/20
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
18 червня 2020 року м. Рівне№460/4319/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., після одержання позовної заяви
до Старшого державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гуменюка Андрія Анатолійовича
про визнання дій неправомірними та скасування постанов,-
До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Старшого державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гуменюка Андрія Анатолійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанов, у якому просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62087145 та ВП № 62087262 від 19.05.2020 та пов`язані з ними дії.
Відповідно до частини першої статті 171 КАС України, вирішуючи питання відкриття провадження у справі суддя з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України, та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 171 КАС України перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, суддею з`ясовано наступне.
У частині п`ятій статті 160 КАС України визначено вимоги до змісту позовної заяви, серед яких відповідно до пункту другого цієї норми у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
При цьому, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби визначені у статті 287 КАС України, відповідно до частини третьої якої відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять:
1) Міністерство юстиції України;
2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.
Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;
управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;
районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).
Отже, у цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби, що виключає можливість участі державного виконавця як відповідача у даній справі.
За таких обставин, подана позовна заява не містить найменування відповідача, його місцезнаходження, а також відомих позивачу номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача - органу державної виконавчої служби, чим порушено вказані вимоги статті 160 КАС України.
Також, відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Оспорюючи за змістом прохальної частини поданої позовної заяви дії державного виконавця позивач не зазначає, які саме дії та в чому саме, на думку позивача, їх протиправність та її наслідки щодо прав або інтересів позивача.
Крім того, відповідно до частини сьомої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним також оригінал або копію оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.
В свою чергу, вимоги до письмових доказів, що подаються до суду, встановлені у статті 94 КАС України, частиною другою якої передбачено подання письмових доказів в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Частиною четвертою цієї ж статті КАС України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, а згідно з частиною п`ятою цієї статті КАС України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу; учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
В порушення вказаних норм КАС України позивачем додано до позову ксерокопії оспорюваних постанов та не вказано про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, доданих до позову.
Окрім того, згідно з частиною третьою статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
До позовної заяви позивачем додано клопотання, зокрема, про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у даній справі з тих підстав, що позивач має скрутний матеріальний стан у зв`язку з перебуванням на лікуванні та встановленими у країні карантинними обмеженнями, відсутністю можливості отримати додатковий дохід, тому сплата судового збору наразі є обтяжливим для позивача.
Щодо обгрунтованості заявленого клопотання в частині відстрочення сплати судового збору суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено в Законі України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі Закон № 3674).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Отже, лише у виняткових випадках суд може звільнити від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити сплату судового збору, не порушуючи принципу юридичної рівності сторін та враховуючи скрутне матеріальне становище викликане об`єктивними обставинами, що підтверджуються відповідними доказами, та на підставах, встановлених законом.
Тобто, саме матеріальне становище сторони є тим визначальним критерієм, який враховується судом при вирішенні питання про, зокрема, відстрочення сплати судового збору.
Суд зазначає, що на підтвердження викладених у доданому до позову клопотанні обставин щодо скрутного матеріального становища позивачем не додано жодних доказів, що не дозволяє визначити дійсний майновий стан позивача для цілей вирішення заявленого клопотання щодо відстрочення сплати судового збору.
Суд звертає увагу, що для вирішення питання, зокрема, відстрочення сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI позивачу слід подати суду довідку про доходи за 2019 рік.
Враховуючи викладені позивачем обставини, для з`ясування майнового стану позивача та вирішення питання відстрочення сплати судового збору, суд пропонує подати довідку про доходи за 2019 рік та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків щодо отримуваних інших доходів за 2019-2020 роки.
За таких обставин суд констатує відсутність належних та достатніх документів, які підтверджують підстави відстрочення сплати судового збору у даній справі.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року установлено в розмірі 2102,00 грн.
Частиною другою статті 4 Закону № 3674 встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання позову до адміністративного суду.
Так, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлена ставка судового збору, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.
За правилами частини третьої статті 6 Закону № 3674 у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
При цьому суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що для цілей справляння судового збору вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Відповідно до викладеного змісту позовних вимог за подання вказаної позовної заяви позивачу належало до сплати 1681,60 грн (840,80 грн х 2).
В частині поданого клопотання щодо строку звернення до суду з даним позовом суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215) з 12 березня на усій території України установлено карантин, який згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» продовжено до 22.06.2020.
При цьому, 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки звернення до адміністративного суду, зокрема, продовжуються на строк дії такого карантину.
За таких обставин, строк звернення до суду з даним позовом продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин позивачу слід подати до суду позовну заяву, оформлену у відповідності з вимогами статті 160 КАС України з урахуванням висновків суду, додавши:
Належним чином засвідчені копії оспорюваних постанов про відкриття виконавчого провадження ВП № 62087145 та ВП № 62087262 від 19.05.2020;
оригінал документа про сплату судового збору у встановленому розмірі або документи на підтвердження підстав для відстрочення від сплати судового збору.
Пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтею 169 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гуменюка Андрія Анатолійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанов залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали, але не більше 5 днів з дня закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Нор У.М.