Справа № 286/577/20
Суддя: Кулініч Я. В.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/577/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в м. Овручі адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Рупс Вікторії Олексіївни до Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Рупс В.О., звернулася з адміністративним позовом до Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яке знаходиться по проспекту Петра Калнишевського, 16 А смт. Петриківка, Петриківського району Дніпропетровської області, в якому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі начальника СРПП № 2 Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Слуцького М.М. від 15.02.2019 року серія БАА №725381, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП України визнати незаконною та скасувати, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Мотивуючи тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Начальником СРПП № 2 Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції Слуцького М.М. від 15.02.2019 року серії БАА № 725381 його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення за цією статтею у вигляді штрафу в сумі 510, 00 грн.. Вказана постанова містить помилки а саме: постанова складена 15.02.2019 року, далі по тексту правопорушення вчинено 15.02.2020 року, дійсно постанова винесена 15.02.2020 року. Зазначив, що постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вважає неконкретною, незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена з грубими порушеннями Конституції України, норм матеріального та процесуального права України. Під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 278, 279, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Відповідач не врахував ні пояснень позивача, ні факт відсутності порушення ПДР. Вказав, що при складенні протоколу працівник поліції пояснив, що позивач перевозив небезпечний вантаж ГАЗ номер ООН 1965 з не поновленими інструкціями, які не відповідають вимогам ДОПНВ - 2019, а саме з його слів: в письмових інструкціях відповідно до ДОПНВ в розділі «Додаткові інструкції для членів екіпажу транспортного засобу щодо характеристик небезпечних властивостей небезпечних вантажів у розбивці за класами і заходів, що вживаються з урахуванням існуючих обставин», потрібно щоб було вказано « ЗНАКИ НЕБЕЗПЕКИ ТА ІНФОРМАЦІЙНЕ ТАБЛО''. Однак, зміни в чинному законодавстві не стосувалися Додатку 3 до Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 296 КАС України, про причини неявки свого представника суду не повідомив, відзив у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що згідно постанови серії БАА №725381 від 15.02.2019 року о 09 год. 25 хв. в смт. Петриківка, позивач керуючи автомобілем ''Мерседес - Бенц'' номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом Everlast номерний знак НОМЕР_2 , перевозив небезпечний вантаж Газ державний номер ООН 1965, з не поновленими інструкціями, які не відповідають вимогам ДОПНВ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с.8)

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 132-1 КУпАП визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, оскаржувана постанова не містить конкретних даних невідповідності інструкцій (зазначених позивачем) змінам в законодавстві, які були чинні на момент вчинення правопорушення, що позбавляє суд можливості встановити в діях позивача, наявність ознак правопорушення.

В спростування доводів позивача, відповідачем не надано будь-яких достовірних доказів, що спростовують посилання позивача.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Однак, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Враховуючи вищезазначене, суд вказує на те, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а відповідачем не надано жодних доказів порушення позивачем вимог законодавства, щодо перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами, однак таких доказів відповідачем не надано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Крім того, оскаржувана постанова містить неточності щодо дати вчинення правопорушення.

Верховний суд, як суд касаційної інстанції, в постанові від 07.06.2018 зауважив, що порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення вчинене водієм. Однак, оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 265-2, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі начальника СРПП № 2 Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Слуцького М.М. від 15.02.2019 року серії БАА №725381, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП України, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Я. В. Кулініч