Справа № 640/5158/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5158/20 Суддя (судді) першої інстанції: Іщук І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновича, третя особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича, третя особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2020 № 61277280.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на момент звернення до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження, юридична особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яка є стягувачем у ВП № 61277280, була припинена, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому, у представника, який звертався із заявою про відкриття виконавчого провадження були відсутні повноваження на вчинення таких дій. Враховуючи те, що відповідач відкрив виконавче провадження всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича перебувало виконавче провадження № 61277280 по виконанню виконавчого напису від 11.09.2017 № 18333, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення заборгованості, що виникла по договору кредиту від 27.12.2007 № 014-482/КП, в якому боржником є позивач - ОСОБА_1 .

24.01.2020 Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі представника Рибалко Ірини Миколаївни, яка діє на підставі довіреності від 12.08.2019 № 02-03/627, звернулась до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича із заявою про відкриття виконавчого провадження, яка була зареєстрована відповідачем 24.01.2020 за вх. № 96.

Як зазначає позивач, станом на момент звернення до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження, юридична особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яка є стягувачем у ВП № 61277280, була припинена, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому, у представника, який звертався із заявою про відкриття виконавчого провадження були відсутні поноваження на вчинення таких дій, оскільки на момент звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження представником було додано довіреність від імені юридичної особи, яка на момент такого звернення була припинена.

На підставі зазначеної заяви стягувача, Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Кравцем Вадимом Валентиновичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2020 № 61277280.

Позивач вважає постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з наступного:

- законодавством не врегулювано питання щодо повернення відповідачем виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, у зв`язку із припиненням юридичної особи (стягувача) на момент пред`явлення виконавчого документа до виконання та у зв`язку з відсутністю повноважень у представника на вчинення таких дій;

- постанова Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2020 № 61277280 винесена правомірно, оскільки Законом України «Про виконавче провадження», не визначено такої підстави для повернення виконавчого документа без виконання, на яку вказував позивач при поданні до суду позовної заяви;

- крім того, судом звернуто увагу на те, що постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.04.2020 у ВП№ 61277280, виконавчий документ повернуто стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги:

- висновки суду першої інстанції суперечать положенням ст. ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3 Інструкції № 512/5 від 02.04.2012;

- апелянт наголошує, що на момент прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження, юридична особа стягувача була припинена, а тому, довіреність на представництво від її імені, припинена разом з юридичною особою - АТ «Укрсоцбанк».

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (надалі по тексту також- Закон № 1404, у редакції на момент винесення оспорюваних постанов).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Нормами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що підставою для звернення АТ «Укрсоцбанк» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича став винесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. виконавчий напис від 11.09.2017 № 18333.

Отже, у силу норм ст. 90 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А.від 11.09.2017 № 18333 є виконавчим документом у розумінні положень Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 4 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Судом першої інстанції було звернуто увагу на те, що обов`язкові підстави для повернення виконавчого документа стягувачу приватним виконавцем без прийняття до виконання визначені частиною четвертою статті 4 Про виконавче провадження» та мають вичерпний перелік. Зокрема, згідно з частиною четвертою статті 4 Закону України № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Також, ч. 3 ст. 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання: 1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця; 2) в інших випадках, передбачених законом.

При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, приватний виконавець зобов`язаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Крім того, ч. 5 ст. 15 Закону № 1404-VIII, передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З урахуванням викладеного, окружний суд дійшов висновку про те, що наведений вище перелік підстав, зазначених у частині третій статі 5 Закону № 1404-VIII полягає у праві, а не обов`язку приватного виконавця повернути виконавчий документа стягувачу без прийняття його до виконання. Тож, судом першої інстанції було констатовано, що законодавством не врегулювано питання щодо повернення відповідачем виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання у зв`язку із припиненням юридичної особи (стягувача) на момент пред`явлення виконавчого документа до виконання та у зв`язку з відсутністю повноважень у представника на вчинення таких дій, а тому, постанова Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2020 № 61277280 винесена правомірно.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при наведенні в мотивувальній частині оскаржуваного рішення норм Закону України «Про виконавче провадження», не було враховано наступного.

Позивач, як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі наголошує на тому, дії відповідача суперечать положенням ст. ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3 Інструкції № 512/5 від 02.04.2012. На момент прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження, юридична особа стягувача була припинена, а тому, довіреність на представництво від її імені, припинена разом з юридичною особою - АТ «Укрсоцбанк».

Так, згідно норм п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

У свою чергу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу 3 Інструкції № 512/5 від 02.04.2012, до заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

На виконання ухвали суду від 27.04.2020 відповідачем надано копію виконавчого провадження № 61277280, з якого вбачається, що заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 18333 від 11.09.2017 подано представником АТ «Укрсоцбанк» () Рибалко І.М.

Так, до вказаної заяви було долучено: оригінал виконавчого документа 18333; копію довіреності представника АТ «Укрсоцбанк»; правоустановчі документи. (а.с. 93, 96-98 т. 1)

Вказана заява датована (зареєстрована) 24.01.2020.

У свою чергу, довіреність № 02-03/627 від 12.08.2019 на ім`я Рибалко І.М. , яка видана на представлення інтересів АТ «Укрсоцбанк», вважалась чинною з моменту її підписання та діяла до 31.12.2019. (а.с. 98 т. 1)

Тобто, станом на 24.01.2020 (день реєстрації заяви про відкриття виконавчого провадження) довіреність, видана Рибалко І.М. на представлення інтересів АТ «Укрсоцбанк», втратила чинність.

У відповідності до п. 10 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна; ордером, до якого обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій; дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги або про надання правової допомоги.

Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Оригінали документів, зазначених у цьому пункті, або належним чином засвідчені їх копії долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження.

У випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред`явлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій.

Як вже зазначалось вище, положеннями пункту 3 Розділу ІІІ Інструкції № 512/5, передбачено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. До заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Так, згідно з ч. 3 ст. 244 Цивільного кодексу України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Водночас, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 248 Цивільного кодексу України, передбачено, що представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі: закінчення строку довіреності; припинення юридичної особи, яка видала довіреність.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що станом на 24.01.2020 (день реєстрації заяви про відкриття виконавчого провадження) представництво Рибалко І.М. за довіреністю № 02-03/627 від 19.08.2019 було припинено.

Також, підлягає врахуванню й те, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, АТ «Укрсоцбанк» () припинено 03.12.2019, як юридичну особу, номер запису 4002827, а тому, станом як на 24.01.2020 (день реєстрації заяви про відкриття виконавчого провадження), так і на 13.02.2020 (день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) - АТ «Укрсоцбанк», як юридичної особи, не існувало.

Приписами ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України, передбачено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою належать лише людині.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Варто наголосити, що виконавець має право офіційно звернутися до всіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України, які у встановлений ним строк повинні надати йому безкоштовно документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Окрім цього, пункт 10 Розділу ІІ Інструкції № 512/5, зобов`язує виконавця у разі реалізації стороною виконавчого провадження права на пред`явлення виконавчого документа на виконання перевірити чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій.

Тож, колегія суддів погоджується із доводами позивача про те, що відповідач, не маючи на те достатніх правових підстав, постановою від 13.02.2020 відкрив виконавче провадження № 61277280 на підставі довіреності представника АТ «Укрсоцбанк» Рибалко І.М., яка була чинною до 31.12.2019 та саме на час відкриття виконавчого провадження - втратила чинність, а юридична особа стягувача була припинена (до заяви про відкриття виконавчого провадження не було надано належних підтверджень щодо правонаступництва припиненої юридичної особи).

На зазначене не звернув увагу суд першої інстанції під час вирішення цього спору.

Відтак, відповідач при відкритті провадження та винесені постанови про відкриття виконавчого провадження діяв протиправно.

Судовому захисту підлягає лише порушене право особи. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів КАС України, має значення не лише суб`єктивне рішення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, але обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом - є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи, є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто, припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто, такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

У частині зазначення судом першої інстанції про те, що 24.02.2020 на адресу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича надійшла заява від представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (вх.№403), з проханням повернути стягувачу виконавчий документ, а саме, виконавчий напис від 11.09.2017, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення заборгованості з боржника на користь стягувача відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», за наслідком чого, постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.04.2020 у ВП № 61277280, виконавчий документ повернуто стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, колегія суддів вважає, що повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не перешкоджає визнанню протиправним та скасуванню постанови про відкриття виконавчого провадження, адже остання порушує права позивача та може породжувати для нього виникнення додаткових зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Основні доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та підтверджують протиправність оскаржуваної постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, та дають підстави для скасування оскаржуваного рішення, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог та розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки, колегія суддів дійшла до висновків про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог, наявні підстави для нового розподілу судових витрат на сплату судового збору, що понесені позивачем при поданні позовної заяви та апеляційної скарги, згідно з приписами ст. ст. 139, 322 КАС України. При зверненні до суду першої інстанції, позивачем було сплачено 840,80 грн., за подання апеляційної скарги - 1261,30 грн. грн., що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2020 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновича, третя особа - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2020 № 61277280.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновича (м. Київ, вул. Полярна, 15, оф. 15) судові витрати по сплаті судового збору, понесені при поданні позовної заяви до суду першої інстанції та при поданні апеляційної скарги у розмірі 2102,10 грн. (дві тисячі сто дві гривні 10 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко