Справа № 640/22415/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 червня 2020 року

м. Київ

справа № 640/22415/18

адміністративне провадження № К/9901/9715/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутін І. В., Шишова О. О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі головуючого судді Яковенка М. М., суддів Дашутіна І. В., Шишова О. О. у справі № 640/22415/18 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 640/22415/18 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа представництво Президента України в Автономній Республіці Крим про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

01 квітня 2020 року на електрону адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 640/22415/18 (К/9901/9538/20) - повернуто особі, яка її подала на підставі п. 1 ч. 5 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

03 квітня 2020 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вдруге надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка надіслана через відділення поштового зв`язку 01 квітня 2020 року.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зменшення судового збору. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 640/22415/18 (К/9901/9715/20) залишено без руху.

15 квітня 2020 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка надіслана через відділення поштового зв`язку 13 квітня 2020 року.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зменшення судового збору. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 640/22415/18 (К/9901/10752/20) залишено без руху.

Також у ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 640/22415/18 (К/9901/10752/20) наголошувалося, що у Верховному Суді наявні дві касаційні скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 640/22415/18 номер провадження (К/9901/9715/20), (К/9901/10752/20) подані ОСОБА_1 , в яких оскаржуються ті ж самі рішення суду першої та апеляційної інстанції з тих самих підстав, та запропоновано надати скаржнику до Суду заяву із роз`ясненням, яку касаційну скаргу слід вважати такою, що подана від його імені, та за наслідками перевірки якої слід вирішити питання про відкриття касаційного провадження у справі.

29 квітня 2020 року до Суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він просив відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою у справі № 640/22415/18 (К/9901/9715/20), яку зареєстровано у Верховному Суді 03 квітня 2020 року, а іншу касаційну скаргу залишити без розгляду.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 640/22415/18 (К/9901/10752/20) - повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі № 640/22415/18 (К/9901/9715/20).

25 травня 2020 року до канцелярії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду позивачем подано заяву про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі головуючого судді Яковенка М. М., суддів Дашутіна І. В., Шишова О. О.

Заява вмотивована тим, що даною колегією Верховного Суду у складі головуючого судді Яковенка М. М. суддів Дашутіна І. В., Шишова О. О., у справі № 640/22415/20 неправомірно було розподіллено одну касаційну скаргу на три окремих провадження, що істотно уповільнило розгляд його касаційної скарги.

Верховний Суд зазначає, що підстави для відводу (самовідводу) судді визначено ст. 36 КАС України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Як на підставу про відвід колегії суддів позивач посилається на приписи ст. 36 КАС України, проте не наводить жодної із підстав для відводу визначеною цією нормою КАС України.

Суд звертає увагу на те, що для відведення суддів необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших висловлювань, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Наведені позивачем доводи, за яких, на його думку, є сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення ними дій, які б свідчили про їх упередженість чи ставить під сумнів безсторонність суддів не наведено.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Отже, не можуть бути підставами для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу, визначених приписами процесуального законодавства.

Розглянувши доводи заявника, якими обґрунтовано відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі головуючого судді Яковенка М. М., суддів Дашутіна І. В., Шишова О. О., Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід, оскільки заявником не наведено достатньої аргументації з посиланням на належні та допустимі докази на підтвердження неупередженості та об`єктивності суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі головуючого судді Яковенка М. М., суддів Дашутіна І. В., Шишова О. О. при розгляді адміністративної справи № 640/22415/18.

Наведені ОСОБА_1 у заяві доводи, за яких, на його думку, є сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі головуючого судді Яковенка М. М. суддів Дашутіна І. В., Шишова О. О., що розглядають справу № 640/22415/18 мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення ними дій, які б свідчили про їх упередженість чи ставить під сумнів безсторонність суддів не наведено. Натомість, мотиви заявника фактично свідчать про його незгоду з процесуальним рішенням суддів під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження, що за правилами ч. 4 ст. 36, 37 КАС України не може бути підставою для відводу.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі головуючого судді Яковенка М. М. суддів Дашутіна І. В., Шишова О. О. у справі № 640/22415/18 слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі головуючого судді Яковенка М. М. суддів Дашутіна І. В., Шишова О. О. у справі № 640/22415/18 визнати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у складі головуючого судді Яковенка М. М. суддів Дашутіна І. В., Шишова О. О. у справі № 640/22415/18 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не оскаржується.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов