Справа № 640/8311/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 червня 2020 року м. Київ № 640/8311/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши заяву представника Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздоровниця" та Міністерства юстиції України про закриття провадження в адміністративній справі:

за позовом ОСОБА_1
до треті особи: Міністерства юстиції України Товариство з обмеженою відповідальністю "Будлайф Інвест", Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздравниця"
про визнання протиправним та скасування наказу №1027/5 від 19.03.2020
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будлайф Інвест", Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздравниця" про визнання протиправним та скасування наказу №1027/5 від 19.03.2020.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) від представника Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздравниця" надійшло клопотання про закриття провадження в адміністративній справі.

Так, клопотання обґрунтовано тим, що підставою для звернення позивача до суду стало порушення його права власності на майно, внаслідок скасування державної реєстрації юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будлайф Інвест". А відтак, предмет даного позову має ознаки приватно-правового спору і не належить до юрисдикції адміністративних судів, у зв`язку з чим, представник третьої особи просить суд закрити провадження у справі.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) від Міністерства юстиції України надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Так, клопотання обґрунтовано тим, що на думку відповідача, позовна заява обґрунтовується протиправним позбавленням ОСОБА_1 права власності на 100% корпоративних прав ТОВ «Будлайф Інвест», що унеможливило реалізацію будь-яких корпоративних повноважень позивача, як єдиного засновника Товариства, протиправним припиненням трудових відносин, позбавленням ТОВ «Будлайф Інвест» права власності на об`єкти нерухомого майна, при тому, що таке порушення було здійснено, шляхом видання правового акта органом державної влади - Міністерством України. Так, спірні правовідносини є неподільними і правова оцінка наказу Міністерства юстиції України на предмет дотримання процедури не може превалювати над оцінкою праві власності.

Розглянувши вказані клопотання, оцінивши надані сторонами докази, що містяться в матеріалах справи , суд зазначає наступне.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із даним позовом до суду, позивач посилалася на порушення Міністерством юстиції України процедури розгляду скарги Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздравниця" на реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватного нотаріуса Незнайко Н.М. та державного реєстратора Павленко К.В.

Так, відповідно до частини першої статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пунктів 1,2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Тобто, як вбачається із наведеного, обов`язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб`єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб`єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції, при цьому ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. Отже, до юрисдикції адміністративних судів віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктами владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань".

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається із матеріалів даної справи, спірні правовідносини виникли у зв`язку із оскарженням позивачем рішення суб`єкта владних повноважень - наказу Міністерства юстиції України про скасування реєстраційних дій щодо запису №002609 від 01.12.2017 про державну реєстрацію новоутвореної, шляхом заснування юридичної особи, проведеної приватним нотаріусом Незнайко Н.М. та запису №1026099 від 08.12.2017 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах (зміна керівника юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників), проведених державним реєстратором Київської філіях Комунального підприємства "Новозаводське" Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області.

Отже, суд приходить до висновку, що у межах даної адміністративної справи вирішується виключно публічно-правовий спір щодо правомірності наказу Міністерства юстиції України №1027/5 від 19.03.2020.

Крім того, суд звертає увагу третьої особи та відповідача, що у даній справі не оскаржуються реєстраційні дії державного реєстратора та приватного нотаріуса, які зачіпають приватно-правові інтереси сторін, у той же час, у даних правовідносинах Міністерство юстиції України виступає як суб`єкт владних повноважень, який Законом наділений владними управлінськими функціями щодо забезпечення процедури адміністративного оскарження у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а суди в даній категорії справ перевіряють дотримання процедури під час реалізації Міністерством юстиції України владних управлінських функцій щодо забезпечення адміністративного оскарження у сфері державної реєстрації юридичних осіб.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 по справі №910/8424/17 дійшла правового висновку, що справи про оскарження рішень Міністерства юстиції України, прийнятих за наслідками розгляду скарг на дії державних реєстраторів, підлягають розгляду за правилами саме адміністративної юстиції.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням правових висновків Верховного Суду, а також встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст. 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздоровниця" та Міністерству юстиції України у задоволенні клопотань про закриття провадження в адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Мазур