Справа № 420/7439/19
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7439/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача Копцюха Б.І.(згідно ордеру),

представника відповідачів Слободяник І.С. (за довіреностями),

представника третьої особи Кулібабіної Г.В. (за довіреності),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 16 грудня 2019 року судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України даний адміністративний позов залишено без руху та надано п`ятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

19 грудня 2019 року за вх.№48473/19 через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшли засвідчені додатки до позову у одному примірнику та позовна заява у трьох примірниках.

Ухвалою від 24 грудня 2019 року судом продовжено позивачу строк усунення недоліків позовної заяви та надано п`ятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

28 грудня 2019 року за вх.№49988/19 через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла належним чином оформлена позовна заява у трьох примірниках, в якій позовні вимоги викладені в наступній редакції:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні житлові приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, Виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2019 року №179 про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність,суверенітет та територіальну цілісність України;

2. Зобов`язати міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні житлові приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, Виконавчого комітету Одеської міської ради призначити ОСОБА_1 , з урахуванням членів родини, грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України враховую.

Ухвалою суду від 08 січня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№49988/19), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу.

28 лютого 2020 року ухвалою суду клопотання міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради задоволено та залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 18 березня 2020 року зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

17 червня 2020 року усною ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання поновлено провадження у даній справі.

03 лютого 2020 року до суду від міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради про закриття провадження у справі за вх.№4718/20 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

У судовому засіданні представник позивача щодо закриття провадження у справі заперечував.

Представники відповідачів та третьої особи просили закрити провадження у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 4 КАС України в частині 1 пункті 1 дає визначення терміну «адміністративна справа», а саме, що це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу пунктом 2 частини 1 цієї ж статті визначено, що публічно-правовий спір це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст.4 КАС України).

Приписами ч.2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є право на отримання позивачем грошової компенсації для придбання житла. Тобто, даний позов поданий на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин.

Статтею 48-1 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року №719 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей» затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей.

Суд зазначає, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки пов`язані поновленням порушеного права особи на отримання житла, а відтак такі спори відносяться до спорів щодо захисту цивільних (житлових) прав, незалежно від участі у справі суб`єктів владних повноважень як відповідача.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 23 січня 2019 року по справі №806/5217/15 та від 23 січня 2020 року по справі №440/1649/19.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України; у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що даний спір має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав особи на житло.

Таким чином, зважаючи на викладене, Одеський окружний адміністративний суд вважає, що не є судом, який «встановлений законом» при розгляді даної справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п.2 ч.2 ст.183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку про закриття провадження у даній адміністративній справі.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 241, 248, 256 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України при Виконавчому комітеті Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні житлові приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, Виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2019 року №179 про відмову ОСОБА_1 в призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та зобов`язання міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні житлові приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, Виконавчого комітету Одеської міської ради призначити ОСОБА_1 , з урахуванням членів родини, грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

Суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.06.2020 року.

Суддя О.А. Вовченко