Справа № 240/455/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/455/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А. ,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів - Пасічник Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати.

Заявою від 03.03.2020року Позивач уточнив позовні вимоги, збільшивши їх до вказаних Відповідачів.

Ухвалою суду від 12.02.2020року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.03.2020року закрито підготовче провадження у справі і її призначено до судового розгляду по суті.

Судові засідання у справі, призначені на 01.04.2020року та на 29.04.2020року не відбулися по причині неявки сторін та подання до суду відповідних клопотань.

Ухвалою суду від 21.05.2020року в судовому засіданні на стадії дослідження письмових доказів була оголошена перерва за клопотанням представника Відповідачів для надання додаткових обґрунтувань.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що з 25.11.2011року перебував в трудових відносинах з Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області та працював на посаді головного спеціаліста відділу з питань банкрутства, а з 20.11.2014року - начальника цього відділу (завідувача сектору з питань банкрутства). Листом-попередженням від 24.10.2019року Позивача було попереджено про звільнення з посади у зв`язку із ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Відповідно до оскаржуваного наказу від 24.12.2019 р. №2379/1 Позивача було звільнено.

На думку Позивача оскаржуваний наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №2379/1 від 24.12.2019року в частині звільнення Позивача з посади начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області є протиправним та підлягає скасуванню, так як мала місце реорганізація територіальних органів Міністерства юстиції і Позивач мав право на працевлаштування на рівноцінну посаду в новоутвореному органі - Центрально-Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції.

На своє звернення щодо такого працевлаштування Позивач отримав протиправну відмову Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, викладену у листі від 22.01.2020року. Позивач вважає, що при звільненні не було враховано його стаж роботи на займаній посаді, наявність освіти, переважне право на переведення на аналогічну посаду та відсутність згоди профспілкового комітету на таке звільнення. Позивач вважає, що його звільнення було упередженим, так як на рівноцінні посади до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було переведено 97 працівників, а посада завідувача сектору з питань банкротства у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишалася вакантною до його звернення з даним позовом.

Представник Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та одночасно Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Відповідачів по даній справі, проти позову заперечила і пояснила, що Позивач правомірно був звільнений із займаної посади по причині ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, попередивши про таке звільнення за два місяці. Вважає, що Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції створено на підставі наказу Міністерства юстиції України від 16.10.2019року, яким не передбачено перехід майнових прав та обов`язків ліквідованого Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Як зазначила представник Відповідачів, в силу вимог Закону України "Про державну службу" переведення державного службовця на іншу посаду здійснюється за ініціативою суб`єкта призначення. Таке ініціювання переведення Позивача для проходження державної служби в Центрально-Західному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення Позивача і представника Відповідачів, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, власником або уповноваженим ним органом у випадку ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, регулюються правовими нормами Кодексу законів про працю України, Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року N889-VIII (надалі-Закон N889-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 , Позивач по даній справі, з 25.11.2011року перебував в трудових відносинах з Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області та працював на посаді головного спеціаліста відділу з питань банкрутства, а з 20.11.2014року - начальника цього відділу (завідувача сектору з питань банкрутства) (а.с.10-13).

Згідно оскаржуваного наказу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №2379/1 від 24.12.2019року Позивача було звільнено із займаної посади начальника відділу з питань банкрутства (державна служба) з 27 грудня 2019року у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, відповідно до п.4 ч.1 ст.83, пункту 1-1 ч.1 ст.87 Закону N889-VIII (а.с.13).

Безспірно, в розумінні вимог п.4 ч.1 ст.83 Закону N889-VIII державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (статті 87, 87-1 цього Закону).

Як зазначено в пункті 1-1 ч.1 ст.87 Закону N889-VIII, ліквідація державного органу є самостійною підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законами, а саме Законом України "Про центральні органи виконавчої влади", де, крім іншого, у статті 5 визначені повноваження Уряду щодо реорганізації та ліквідації центральних органів виконавчої влади, її територіальних підрозділів.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що ліквідація Головного територіального управління юстиції у Житомирській області була зумовлена пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 року N 870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції України".

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до вимог п.3 цієї ж постанови КМ України N 870 Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) є правонаступником, окрім інших, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

В зв`язку з цим, суд вважає безпідставними і такими що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства доводи представника Відповідачів щодо відсутності правонаступництва при ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та утворення Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Як зазначено в ч.1 ст.4 Закону N889-VIII, державна служба здійснюється з дотриманням принципу верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави та забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження.

За приписами статті 5 Закону N889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно з статтею 5-1 Кодексу законів про працю України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Зазначене свідчить, що процедура вивільнення державних службовців з підстав скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідації державного органу чи його реорганізації, регулюється законодавством про працю, зокрема, КЗпП України.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 р. у справі N 816/979/17 (провадження N К/9901/3920/17) і в силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норм права для спірних правовідносин в даній справі.

В зв`язку з цим суд враховує, що за приписами ст.36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

При цьому в частині 2 ст.40 КЗпП України прямо передбачено, що таке звільнення допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що Позивач висловлював згоду на його переведення на іншу роботу (посаду) до новоутвореного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції як правонаступника ліквідованого Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Наявність такої згоди (бажання) засвідчена в заяві Позивача від 26.12.2019року на адресу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, копія якої досліджена в судовому засіданні (а.с.23).

Загальновідомо, що в силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що до новоутвореного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції як правонаступника було переведено абсолютну більшість працівників ліквідованого Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за винятком окремих працівників, в тому числі Позивача. Ці обставини підтверджуються дослідженим судом листом про таке переведення (а.с.120-127).

На вимогу суду Відповідачами не надано жодних обґрунтувань щодо критеріїв визначення кола працівників для такого переводу.

Згідно дослідженого судом наказу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.01.2020року №136/09 сектор із питань банкрутства у Житомирській області є його структурним підрозділом (а.с.223-227).

В силу вимог Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" гарантується недопущення дискримінації у всіх сферах суспільних відносин, в тому числі на державній службі.

На підставі викладеного суд робить висновок про протиправність оскаржуваного рішення Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо звільнення Позивача, так як таке рішення прийнято не на підставі вимог чинного законодавства, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено та без дотриманням принципу рівності перед законом, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позов в цій частині - задоволенню.

Порушене право Позивача в цій частині підлягає судовому захисту шляхом його поновлення з 28.12.2019року на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

З огляду на зміст норми, закріпленої у частині 2 статті 235 КЗпП України, суд, ухвалюючи рішення про поновлення Позивача на роботі, зобов`язує Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 28.12.2019року по день ухвалення судового рішення.

Одночасно суд зазначає також про протиправність результатів розгляду Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції звернення ОСОБА_1 від 26.12.2019року щодо його працевлаштування, викладеного у формі листа від 22.01.2020року.

Як зазначено в даному листі, таке звернення Позивача безпідставно та помилково Відповідачем розглядалося через призму переведення державних службовців, визначеного правовими норами ст.41 Закону N889-VIII.

При розгляді даного звернення Відповідач не врахував, що відповідно до вимог статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Одночасно слід зауважити, що Верховний Суд України ще у постановах від 04.03. 2014 по справі N 21-8а14, від 27.05.2014 по справі N 21-108а14, від 28.10.2014 по справі N 21-484а14 сформулював правову позицію, відповідно до якої ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Більш того, відповідно до вимог частини 5 статті 22 Закону N889-VIII у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації державного органу переведення державного службовця на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в державному органі, якому передаються повноваження та функції такого органу, за рішенням суб`єкта призначення може здійснюватися без обов`язкового проведення конкурсу.

На підставі викладеного суд робить висновок, що звернення Позивача як згода (бажання) на переведення на іншу роботу (посаду) до новоутвореного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції як правонаступника ліквідованого Головного територіального управління юстиції у Житомирській області є не розглянутим.

Порушене право Позивача в цій частині підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції повторно розглянути таке звернення ОСОБА_1 від 26.12.2019року з урахуванням висновків, викладених в судовому рішенні.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13 травня 1980). В зв`язку з цим суд зазначає, що інші позовні вимоги Позивача, викладені в позові із врахуванням заяви про їх уточнення від 03.03.2020року є теоретичними та передчасними.

В зв`язку з цим суд зазначає про відсутність підстав для задоволення таких позовних вимог Позивача.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява N 65518/01; п. 89), "Проніна проти України" (заява N 63566/00; п. 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

В зв`язку з цим суд зазначає про відсутність в потребі надавати оцінку іншим аргументам Позивача, наведеним в позовній заяві та в поясненнях в судовому засіданні, так як судом належним чином надана оцінка основним доводам його та доводам представника Відповідачів, що є достатнім для ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до вимог ст.371 КАС України судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області і нарахування та виплати середнього заробітку межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправним та скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №2379/1 від 24.12.2019року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Поновити з 28.12.2019року ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області (Майдан Соборний, 1 м. Житомир, 10014, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.12.2019року по день ухвалення судового рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, викладеного у формі листа від 22.01.2020року, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 26.12.2019року.

Зобов`язати Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (вул. Володимирська, 91 м. Хмельницький, 29000, ) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 26.12.2019року з урахуванням висновків, викладених в судовому рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області і нарахування та виплати середнього заробітку межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 19 червня 2020 року