Справа № 400/3808/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 р. № 400/3808/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказів від 13.09.2019 р. № 1095, від 07.10.2019 р. № 411 о/с в частинах; поновлення на посаді з 08.10.2019 р.; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.10.2019 р., -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (надалі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.09.2019 року № 1095 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 07.10.2019 року № 411 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію";

- поновлення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) на посаді старшого слідчого слідчого відділення Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції з 08.10.2019 року;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу починаючи з 08.10.2019 року і до моменту фактичного поновлення на посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції України на посаді старшого слідчого слідчого відділення Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції. Наказом ГУ НП в Миколаївській області від 13.09.2019 року за №1095 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. На виконання вказаного наказу відповідачем звільнено позивача зі служби в поліції наказом від 07.10.2019 року № 411 о/с. Як вбачається з оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, ОСОБА_1 було звільнено за перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння. Підставою для проведення службового розслідування стало надходження до керівництва ГУНП 02.07.2019 року доповідної записки підполковника поліції ОСОБА_2 про те, що 02.07.2019 року мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП області перевірено дотримання службової дисципліни та законності під час несення служби добовими нарядами Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП та Центрального ВП ГУНП, в ході якої виявлено факти порушення службової дисципліни з боку працівників зазначених підрозділів ГУНП. Що стосується позивача, під час перевірки у с. Засілля Вітовського району, у перевіряючих осіб виникла підозра за зовнішніми ознаками (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя), що ОСОБА_1 перебуває на службі з ознаками алкогольного сп`яніння. Позивачці на місці запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер", на що вона погодилась. Відповідно до результату тесту, вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 - 0,41 проміле, що було задокументовано відео фіксацією та складено акт про перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння. Також, в наказі № 1095 вказано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що остання також погодилась. Згідно наказу № 1095 встановлено, що під час перебування в МОНК о 12.30 ОСОБА_1 в присутності лікаря, в категоричній формі відмовилась від проходження огляду". Вказала, що позивачка не відмовлялась від проходження огляду, а лише вимагала, щоб огляд був проведений без присутності інспекторів. Крім того, в оскаржуваному наказі також вказано, що за фактом перебування ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння було складено відповідний акт, на якому остання відмовилась ставити свій підпис щодо згоди з відомостями, зазначеними у даному акті. Зазначене також не відповідає дійсності, оскільки їй ніхто не пропонував підписувати вказаний акт, свідки, які повинні засвідчувати факт відмови від підпису акту, також відсутні. Зазначила, що після вказаних подій позивачка одразу направилась до медичного закладу для того, щоб пройти огляд на стан сп`яніння. У відповідності до виписки № 1597 , складеного лікарем обласного наркологічного диспансеру 02.07.2019 року о 13.40 год., ОСОБА_1 була твереза, показники алкотесту Drager складають 0,00 проміле. Зазначений висновок позивачка надавала відповідачу під час проведення службового розслідування, проте зазначена обставина у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності не відображена. Також вказала, що у відповідності до п. 5.1 Інструкції про порядок проведення службового розслідування в органах внутрішніх справ, затвердженої Наказом МВС від 12.03.2013 року №230 службове розслідування має бути проведене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк може бути продовжений начальником, який призначив службове розслідування, але не більш як на один місяць. В порушення зазначених приписів службове розслідування проводилось відповідачем більше двох місяців. Зауважила, що в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності вказано про те, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 складав 0,41 проміле. Разом з тим вказала, що кров на аналіз у позивачки не брався, тестування проводилось за допомогою алкотестера Драгер, який визначає вміст алкоголю у видихаємому повітрі. Отже, обставини, викладені у наказі не відповідають дійсності. Крім того, відповідачем не враховано, що позивачка вживала напередодні ліки з вмістом етанолу. А відповідно до інструкції з експлуатації Drager 6810, це могло привести до неправильних показників. Враховуючи, що звільнення позивача відбулося з порушенням порядку, передбаченого законодавством щодо звільнення з публічної служби то накази ГУНП в Миколаївській області від 13.09.2019 року № 1095 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (пункт 1 наказу) та від 07.10.2019 року № 411 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) є протиправними та підлягають скасуванню. Враховуючи, що відповідачами порушено його права та інтереси, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 08.11.2019 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

14.11.2019 року на виконаня ухвали суду від 08.11.2019 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано належним чином оформлену позовну заяву (та її копію для відповідача) із зазначенням номеру засобу зв`язку, офіційної електронної адреси відповідача - Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Ухвалою від 18.11.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/3808/19 та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання на 18.12.2019 року.

10.12.2019 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, послався на те, що дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Миколаївській області розглянуто, відповідно до статей 14 та 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, у формі письмового провадження матеріали службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУНП від 02.07.2019 року № 681 за відомостями, викладеними у доповідній записці підполковника поліції ОСОБА_2 від 02.07.2020 року № 4311/14-2019 про те, що 02.07.2019 року мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП області перевірено дотримання службової дисципліни та законності під час несення служби добовими нарядами Центрального ВП ГУНП та Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП, у ході якої виявлено факти порушення службової дисципліни з боку працівників зазначених підрозділів ГУНП. Під час спілкування з членами СОГ вказаного підрозділу було виявлено, що майор поліції ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя). Майору поліції ОСОБА_1 на місці запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихаємому повітрі "Drager", на що остання погодилась. Відповідно до результату тесту, вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 - 0,41 проміле (тест № 1222), що було задокументовано відео фіксацією та складено акт про перебування на службі (роботі) в стані алкогольного сп`яніння. На місці, після проведення тесту, ОСОБА_1 повідомила, що перед заступанням на службу вживала заспокійливе, яке містить етанол. Крім цього, майору поліції ОСОБА_1 також було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що остання також погодилась. Разом з цим, під час перебування в Миколаївському обласному наркологічному диспансері о 12:30 год. ОСОБА_1 , в присутності лікаря, в категоричній формі відмовилась від проходження огляду (виписка із медичної картки № 1596 від 02.07.2019). Всі наведені події підполковником поліції ОСОБА_3 були зафіксовані за допомогою відеокамери власного мобільного телефона, в пам`яті якого відображені дата та час створення відео файлів. Разом з цим, відповідальний від керівництва Вітовського ВП майор поліції ОСОБА_4 02.07.2019 року перед заступанням на добове чергування здійснив перевірку готовності членів СОГ до несення служби на добовому чергування, під час проведення інструктажу останній ознак алкогольного сп`яніння в майора поліції ОСОБА_1 не помітив. Отже службовим розслідуванням доведено, що старший слідчий СВ Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_1 , скоїла дисциплінарний проступок, який виразився в порушенні ст. 1, ст. 4 та ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", вимог п. 5 розділу І п. 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179. З огляду на те, що ОСОБА_1 вчинила тяжкий дисциплінарний проступок, що підриває авторитет поліції і є несумісним з подальшим проходженням служби 30.08.2019 року було затверджено висновок службового розслідування та 13.09.2019 виданий керівником ГУНП області наказ про покарання у вигляді звільнення з поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію". Оскільки матеріалами службового розслідування доведено факти порушення позивачем службової дисципліни, тому при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, встановлений законом. Щодо посилань позивача на порушення п. 5.1 Інструкції про порядок проведення службового розслідування в органах внутрішніх справ, затвердженої Наказом МВС від 12.03.2013 року №230 відповідач вказав, що Наказ МВС України № 230 від 12.03.2013 року на який позивач посилається у своїй позовній заяві втратив чинність 21.12.2018 на підставі Наказу МВС України № 893 від 07.11.2018 року. Зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. Наказом ГУНП в Миколаївській області від 02.08.2019 року продовжено термін проведення службового розслідування до 15.08.2019 року та наказом ГУНП в Миколаївській області від 15.08.2019 року № 854 продовжено термін проведення службового розслідування до 30.08.2019 року. Підставою цих наказів стали вмотивовані письмові рапорти голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування. Термін проведення службового розслідування не перевищив 60 календарних днів, так як висновок службового розслідування затверджено начальником ГУНП в Миколаївській області 30.08.2019 року.

18.12.2019 року через канцелярію суду від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказала, що в матеріалах службовою розслідування є пояснення ОСОБА_5 від 03.07.2019 року. В цих поясненнях, які відбирав у позивачки інспектор ВІОС УКЗ ГУНП лейтенант поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_1 пояснювала, що коли вона отримала можливість вільно рухатись, то одразу викликала таксі, щоб поїхали до наркодиспансеру, щоб пройти обстеження на стан сп`яніння з метою довести свою невинуватість в інкримінованому їй проступку. Зокрема ОСОБА_1 посилалась в своїх поясненнях на виписку з медичної карти амбулаторного хворого №1597 від 02.07.2019 р. та тесту Драгер №19065, відповідно до яких вона була твереза. Вказала, що із доказів скоєння позивачкою дисциплінарного проступку, а саме знаходження останньої у стані сп`яніння на службі є тільки роздрукований чек Драгера, в якому не вказано місце проведення освідування, не вказано ПІБ інспектора/лікаря, та відсутній підпис особи, яка проводила тест. Крім того, в чеку вказана дата - 08.01.2004 р., яка не відповідає даті проведення тесту. Отже, позивач вважає, що відповідачем не доведено факту скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме перебування її на службі у стані алкогольного сп`яніння, а тому притягнення її до дисциплінарної відповідальності та звільнення відбулось незаконно.

Ухвалою від 18.12.2019 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №400/3808/19 на тридцять днів та призначив підготовче судове засідання на 22.01.2020 року.

26.12.2019 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, послався на те, що у своїй відповіді на відзив ОСОБА_1 не зазначила жодного нормативного акту, який спростовує позицію відповідача, яка зазначена у відзиві на позовну заяву. Крім того, відповідачем факт знаходження позивача на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння доведено в ході проведення службового розслідування його матеріалами, а саме за допомогою газоаналізатору "Драгер", відповідно до результату тесту, вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 - 0,41 проміле (тест № 1222), що було задокументовано відео фіксацією та складено акт про перебування на службі (роботі) в стані алкогольного сп`яніння. Також, послався на постанову Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 640/17224/15-ц, в якій зазначено, що для звільнення працівника з підстав перебування на робочому місті в стані алкогольного сп`яніння у разі відмови від освідування можливе навіть і без проходження останнім медичного освідування. Відповідно до змісту вказаної постанови Верховного Суду нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. Відсутність медичного висновку не свідчить про неналежну фіксацію такого факту.

Підготовче судове засідання, призначене на 22.01.2020 року, відкладено на 12.02.2020 року.

Ухвалою від 12.02.2020 року суд закрив підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказів від 13.09.2019 р. № 1095, від 07.10.2019 р. № 411 о/с в частинах; поновлення на посаді з 08.10.2019 р.; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.10.2019 р. та призначив справу № 400/3808/19 до судового розгляду по суті на 11.03.2020 року.

Судове засідання, призначене на 11.03.2020 року, відкладено на 17.03.2020 року, у зв`язку з необхідністю виклику свідків.

Судове засідання, призначене на 17.03.2020 року, у зв`язку з запровадженням карантинних заходів в Україні, відкладено на 08.04.2020 року.

Судове засідання, призначене на 08.04.2020 року, у зв`язку з запровадженням карантинних заходів в Україні, відкладено на 29.04.2020 року.

Судове засідання, призначене на 29.04.2020 року, у зв`язку з запровадженням карантинних заходів в Україні, відкладено на 13.05.2020 року.

Судове засідання, призначене на 13.05.2020 року, у зв`язку з запровадженням карантинних заходів в Україні, відкладено на 03.06.2020 року.

В судовому засіданні 03.06.2020 року предстаник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив.

В судовому засіданні, призначеному на 03.06.2020 року, представники сторін заявили про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд клопотання представників сторін задовольнив та на підставі частини 9 статті 205 КАС України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, допитавши свідків, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції України на посаді старшого слідчого слідчого відділення Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції.

02.07.2019 року мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП області перевірено дотримання службової дисципліни та законності під час несення служби добовими нарядами Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП та Центрального ВП ГУНП, в ході якої виявлено факти порушення службової дисципліни з боку працівників зазначених підрозділів ГУНП.

В ході вказаної перевірки встановлено, що що майор поліції ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя).

Майору поліції ОСОБА_1 на місці запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихаємому повітрі "Drager", на що остання погодилась.

Відповідно до результату тесту, вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 - 0,41 проміле (тест № 1222).

Крім цього, майору поліції ОСОБА_1 також було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що позивач також погодилась.

Під час перебування в Миколаївському обласному наркологічному диспансері о 12:30 годині ОСОБА_1 , в присутності лікаря, відмовилась від проходження огляду, що підтверджується випискою із медичної картки № 1596 від 02.07.2019 року.

02.07.2019 року заступником начальника ВІОС УКЗ ГУНП в Миколаївській області підполковником поліції ОСОБА_3 та старшим інспектором ВІОС УКЗ ГУНП в Миколаївській області майором поліції ОСОБА_8 у присутності начальника СРПП №1 Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_4 та спеціаліста ВІОС УКЗ ГУНП державного службовця 5 рангу ОСОБА_9 складено акт про перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, у відповідності до якого старший слідчий СВ Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_1 перебувала на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, тест, зроблений за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихаємому повітрі "Drager", відповідно до результату якого, вміст алкоголю у видихаємому повітрі склав 0,41 проміле, для проходження медичного огляду для встановлення факту вживання алкогольних напоїв відмовилась.

ОСОБА_1 від підписання акту відмовилась.

02.07.2019 року до керівництва ГУНП надійшла доповідна записка підполковника поліції ОСОБА_2 про те, що 02.07.2019 року мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП області перевірено дотримання службової дисципліни та законності під час несення служби добовими нарядами Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП та Центрального ВП ГУНП, в ході якої виявлено факти порушення службової дисципліни з боку працівників зазначених підрозділів ГУНП.

02.07.2019 року начальником Головного управління Національної поліції в Миколаївській області винесено наказ № 681 про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від посади, яким за фактом можливих порушень службової дисципліни працівниками ГУНП призначено службове розслідування.

Наказом від 02.08.2019 року № 813 продовжено термін проведення службового розслідування до 15.08.2019 року.

Наказом від 15.08.2019 року № 8543 продовжено термін проведення службового розслідування до 30.08.2019 року.

Про результати службового розслідування складено Висновок службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни працівниками Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП та Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області від 30.08.2019 року, який затверджений начальником ГУНП в Миколаївській області. Відповідно до вказаного висновку, відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування підтвердилися, а в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, який виразився у протиправній винній дії поліцейського, несумісній з подальшим проходженням служби: порушеннні вимог ст.ст.1,12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст.18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", п.п. 6 пункту 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, наказу ГУНП від 10.12.2018 № 1493 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та попередження надзвичайних подій за участю поліцейських ГУНП в Миколаївській області", що проявилося у порушенні вимог неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, професійно виконувати посадові обов`язки, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, а саме перебуванні на службі та несенні службі у складі слідчо-оперативної групи з табельною вогнепальною зброєю та у однострою з ознаками алкогольного сп`яніння чим принизила свою честь і гідність як поліцейського та імідж поліції в цілому, відвертого ігнорування заборони перебування на службі в нетверезому стані, нещирість, виявлену перед перевіряючими у день вчинення проступку, та в подальшому у ході проведення службового розслідування, що свідчить про наявність низьких морально-ділових якостей як працівника поліції та відсутність сумлінного ставлення до виконавської дисципліни, що призводить до підриву довіри до неї як носія влади, приниження авторитету поліції, та, як наслідок, унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків як поліцейського, старшого слідчого СВ Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.09.2019 року № 1095 за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у протиправній винній дії поліцейського, несумісній з подальшим проходженням служби: порушеннні вимог ст.ст. 1,12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", п.п. 6 пункту 2 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, наказу ГУНП від 10.12.2018 № 1493 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та попередження надзвичайних подій за участю поліцейських ГУНП в Миколаївській області", що проявилося у порушенні вимог неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, професійно виконувати посадові обов`язки, вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, а саме перебуванні на службі та несенні служби у складі слідчо-оперативної групи з табельною вогнепальною зброєю та у однострою з ознаками алкогольного сп`яніння чим принизила свою честь і гідність як поліцейського та імідж поліції в цілому, відвертого ігнорування заборони перебування на службі в нетверезому стані, нещирість, виявлену перед перевіряючими у день вчинення проступку, та в подальшому у ході проведення службового розслідування, що свідчить про наявність низьких морально-ділових якості як працівника поліції та відсутність сумлінного ставлення до виконавської дисципліни, що призводить до підриву довіри до неї як носія влади, приниження авторитету поліції, та, як наслідок, унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків як поліцейського, старшого слідчого СВ Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції за п. б ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

07.10.2019 року наказом начальника ГУНП в Миколаївській області №411 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 6 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Вважаючи накази Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію", позивач оскаржила їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII, який згідно з пунктом 1 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону набрав чинності з 7 листопада 2015 року.

За приписами п.1 п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", визначено поняття основних обов`язки поліцейського, згідно яких поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно із частиною 2 статті 19 цього Закону підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною першою статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено підстави звільнення поліцейських зі служби в поліції.

Зокрема, пунктом 6 частини 1 вказаної статті визначено як підставу звільнення, реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (надалі - Закон № 2337) затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2337 службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 12 Закону № 2337 визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 2337 за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону № 2337 службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною 3 статті 1 Закону № 2337 передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 12 Закону № 2337 дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 статті 13 Закону № 2337 передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частиною третьою статті 13 Закону № 2337 до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 14 Закону № 2337 службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч. 4 статті 14 Закону № 2337).

Згідно ч. 6 статті 14 Закону № 2337 службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 10 статті 14 Закону № 2337).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі - Порядок).

Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу ІІ Порядку підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (п. 4 розділу ІІ Порядку) .

У відповідності до п. 1 pозділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування висновку службового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 2337 проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України (ч. 7 ст. 15 Закону № 2337).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України затверджено Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України.

Частиною 1, 2 статті 16 Закону № 2337 передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (ч. 10 статті 14 Закону № 2337).

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника (п. 9 pозділу VІ Порядку).

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 3 статті 19 Закону № 2337).

Пунктом 1 розділу VІІ Порядку передбачено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи (п. 2 розділу VІІ Порядку).

Так, 02.07.2019 року мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП області перевірено дотримання службової дисципліни та законності під час несення служби добовими нарядами Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП та Центрального ВП ГУНП.

На час перевірки, СОГ Вітовського ВП у складі: старшого слідчого СВ Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_1 в однострої, з табельною вогнепальною зброєю, перебувала на виклику за адресою: Миколаївська область , Вітовський АДРЕСА_3 (ЄО Вітовського ВП № 3262 від 02.07.2019) разом з дільничним офіцером поліції сектору превенції Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_10 , та поліцейським з логістики Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_11 .

З метою перевірки СОГ Вітовського ВП, старшим інспектором- черговим СРПП № 3 Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області майору поліції ОСОБА_12 на виконання усного розпорядження заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_3 , було повідомлено останнім, щоб вони чекали перевіряючих за вищевказаною адресою.

Після чого, члени мобільної групи разом з відповідальним від керівництва Вітовського ВП начальником СРПП № 1 Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області майором поліції ОСОБА_4 . направились до с. Полігон, Вітовського району. Прибувши на місце, членів СОГ в даному населеному пункті не виявлено. З метою встановлення місцезнаходження СОГ, майором поліції ОСОБА_4 здійснено дзвінок на мобільний телефон майору поліції ОСОБА_1 . Остання відповіла, що СОГ залишила вказаний населений пункт та направляється на відпрацювання іншого повідомлення про крадіжку по АДРЕСА_4 (ЄО Вітовського ВП № 3265 від 02.07.2019). Майор поліції ОСОБА_4 запитав, де СОГ перебувала на той час, на що було повідомлено, що біля с. Воскресенськ, Вітовського району. В свою чергу, майор поліції ОСОБА_4 надав усний наказ залишатись біля с. Воскресенськ та чекати його прибуття з членами мобільної групи.

Прибувши до с. Воскресенськ, члени мобільної групи знову не виявили СОГ Вітовського ВП. Майор поліції ОСОБА_4 зателефонував сержанту поліції ОСОБА_11 , який повідомив що вони знаходяться біля с. Грейгово, Вітовського району та продовжують направлятись до с. Засілля. В свою чергу, майор поліції ОСОБА_4 , повторно надав наказ приїхати до с. Воскресенськ, де чекали перевіряючі.

Через 20 хвилин майор поліції ОСОБА_4 знову зателефонував членам СОГ Вітовського ВП, але мобільні телефони усіх поліцейських були відключені.

Після вказаних подій, члени мобільної групи разом з майором поліції ОСОБА_4 направились до с. Засілля, Вітовського району. Прибувши о 11:40 до вказаного населеного пункту, по вул. Фрунзе, 28 було виявлено СОГ Вітовського ВП.

Під час спілкування з членами СОГ вказаного підрозділу було виявлено, що майор поліції ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя). Майору поліції ОСОБА_1 на місці запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихаємому повітрі "Drager", на що позивач погодилась. Відповідно до результату тесту, ОСОБА_1 (0,41 проміле) перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Вказане було задокументовано відео фіксацією та складено акт про перебування на службі (роботі) в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 від підписання акту відмовилась.

Після проведення тесту, ОСОБА_1 повідомила, що перед заступанням на службу вживала заспокійливе, яке містить етанол.

Крім цього, майору поліції ОСОБА_1 також було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що вона також погодилась.

Разом з цим, під час перебування в Миколаївському обласному наркологічному диспансері о 12:30 ОСОБА_1 , в присутності лікаря, відмовилась від проходження огляду, що підтверджується випискою із медичної картки № 1596 від 02.07.2019 року.

02.07.2019 року до керівництва ГУНП надійшла доповідна записка підполковника поліції ОСОБА_2 про те, що 02.07.2019 року мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП області перевірено дотримання службової дисципліни та законності під час несення служби добовими нарядами Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП та Центрального ВП ГУНП, в ході якої виявлено факти порушення службової дисципліни з боку працівників зазначених підрозділів ГУНП.

02.07.2019 року начальником Головного управління Національної поліції в Миколаївській області винесено наказ № 681 про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від посади, яким за фактом можливих порушень службової дисципліни працівниками ГУНП призначено службове розслідування.

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 02.07.2019 року № 681 "Про призначення службового розслідування", дисциплінарною комісією у складі голови комісії - заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_2 та членів комісії: заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_3 , старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУНП майора поліції ОСОБА_8 та інспектора ВІОС УКЗ ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_6 проведено службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни працівниками Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП та Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_4 , підтвердив вищевикладені обставини та повідомив, що 02.07.2019 о 07:30 він виконуючи обов`язки відповідального від керівництва Вітовського ВП провів інструктаж добовим нарядам даного підрозділу поліції та під час проведення інструктажу ОСОБА_4 ознак алкогольного сп`яніння в майора поліції ОСОБА_1 не помітив.

Опитаний під час проведення службового розслідування сержант поліції ОСОБА_11 пояснив, що йому було не відомо про усний наказ майора поліції ОСОБА_4 щодо необхідності зупинки з метою очікування членів мобільної ВІОС УКЗ ГУНП, оскільки даний наказ був відданий ОСОБА_1 в телефонному режимі, а вона після розмови з ОСОБА_4 сказала ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що до Вітовського ВП прибули працівники ВІОС УКЗ ГУНП та СОГ необхідно їхати на відпрацювання крадіжки за адресою: АДРЕСА_4 .

Також, ОСОБА_11 повідомив, що під час руху до с. Засілля ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_9 , який представився працівником ВІОС УКЗ ГУНП запитав у неї де знаходиться СОГ. Проте, ОСОБА_1 відповісти не змогла та передала слухавку ОСОБА_10 , але він також не відповів на поставлене питання щодо місцезнаходження СОГ та передав телефон ОСОБА_11 , який був водієм у складі СОГ.

У ході телефонної розмови ОСОБА_9 запитав у ОСОБА_11 де знаходиться СОГ, але останній не зміг відповісти на поставлене питання. Після цього, ОСОБА_9 наказав ОСОБА_11 зупинитись та чекати прибуття мобільної групи ГУНП. На що останній надав свою згоду. Проте, ОСОБА_1 віддала наказ ОСОБА_11 рухатись до місця вчинення крадіжки та останній виконав його.

До цього ж, ОСОБА_11 зазначив, що його мобільний телефон був вимкнутим у зв`язку із тим, що він розрядився. На питання, чому у інших членів СОГ були вимкнуті телефони, ОСОБА_11 відповісти не зміг.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_11 , він підтвердив факт перебування ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що опитаний з данного приводу ОСОБА_10 надав аналогічне поянення та на питання, чому у нього був вимкнутий мобільний телефон відповісти не зміг, а лише зазначив, що можливо під час руху по польовій дорозі був відсутній зв`язок.

Дисциплінарною комісією також відібрані пояснення у

ОСОБА_1 у ході службового розслідування ОСОБА_1 повідомила, що під час телефонної розмови з ОСОБА_4 ,, останній запитав де знаходиться СОГ. На це ОСОБА_1 відповіла, вона разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 їдуть по польовій дорозі, яка розташована між с. Полігон та с. Засілля, Вітовського району. Потім, ОСОБА_4 запитав, чи може СОГ повернутись до с. Воскресенське. На це, ОСОБА_1 відповіла, що такої можливості у них немає, оскільки вони їхали на відпрацювання сигналу по крадіжці. Навіщо СОГ повинна була повернутись до с. Воскресенське, ОСОБА_1 під час телефонної розмови не зрозуміла, оскільки в машині був сильний шум та інколи зникав зв`язок.

З приводу вимкнених телефонів ОСОБА_1 пояснила, що у неї та інших членів СОГ телефони не вимикались, а були поза зоною доступу мережі, оскільки на польовій дорозі зник мобільний зв`язок.

Разом з цим, ОСОБА_1 заперечила факт перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння та додала, що троє невідомих їй осіб змусили за допомогою погроз пройти медичне обстеження з використанням газоаналізатора видихаємого повітра "Drager" та підписати чек, який було надруковано за допомогою вказаного технічного пристрою.

Також, ОСОБА_1 пояснила, що відмовилась пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки це принижувало її честь і гідність та вона думала, що буде здійснена фальсифікація результатів її обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Конкретні факти, з яких причин могла відбутись фальсифікація, остання назвати не змогла.

Окрім зазначеного, ОСОБА_1 повідомила, що 01.07.2019 року та 02.07.2019 року вона не вживала алкогольних напоїв або інших лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування будь-яких підтверджуючих документів щодо своєї тверезості не надала, що підтверджується відсутністю клопотання про долучення до матеріалів службового розслідування документів на ім`я голови дисциплінарної комісії.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків заступник начальника ВІОС УКЗ ГУНП в Миколаївській області підполковником поліції ОСОБА_3 , старший інспектор ВІОС УКЗ ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_8 , спеціаліст ВІОС УКЗ ГУНП державний службовець 5 рангу ОСОБА_9 підтвердили, що під час спілкування з членами СОГ було виявлено, що майор поліції ОСОБА_1 мала при собі табельну зброю, а також перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя). Майору поліції ОСОБА_1 на місці запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихаємому повітрі "Drager", на що позивач погодилась. Відповідно до результату тесту, ОСОБА_1 (0,41 проміле) перебувала у стані алкогольного сп`яніння, який ОСОБА_15 підписала без зауважень, ніякого тиску на позивача не чинилось. Майору поліції ОСОБА_1 також було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що вона також погодилась. Разом з цим, під час перебування в Миколаївському обласному наркологічному диспансері ОСОБА_1 , в присутності лікаря, відмовилась від проходження огляду.

Всі наведені події підполковником поліції ОСОБА_3 були зафіксовані за допомогою відеокамери власного мобільного телефона, в пам`яті якого було відображено дата та час створення відео файлів. Вказані електронні докази були надані до матеріалів службового розслідування.

Вказані обставини повністю відповідають фактам, викладеним у рапортах та поясненнях заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП в Миколаївській області підполковником поліції ОСОБА_3 , старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_8 , спеціаліста ВІОС УКЗ ГУНП державного службовця 5 рангу ОСОБА_9 , на підставі яких було проведено службове розслідування.

Щодо, невірної дати в чеку № 1222, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, у ході службового розслідування встановлено, що на чеку № 1222, роздрукованому за допомогою технічного пристрою "Drager", який є дним з доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на службі, відображена дата - 08.01.2004 02:28.

Відповідно до рапорту підполковника поліції ОСОБА_3 від 02.07.2019 року наведене стало можливим у зв`язку з тим, що перед застосуванням газоаналізатора при проведенні тесту ОСОБА_1 , на ньому були змінені батареї живлення та за час перебування без живлення, у програмному забезпеченні газоаналізатора автоматично відбулося скидання раніше виставлених налаштувань, у тому числі і поточної дати, що ним не було враховано перед застосуванням прибору.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 підтвердив вказаний факт.

Крім того, позивачем було підписано вказаний чек без зауважень.

Згідно пояснень позивача, наданих в процесі розгляду справи, позивач не заперечувала, що саме 02.07.2019 року мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП області було здійснено перевірку дотримання службової дисципліни та законності під час несення служби добовими нарядами Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП, під час якої ОСОБА_1 на місці було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихаємому повітрі "Drager", за результатами якого тест показав вміст алкоголю у видихаємому повітрі 0,41 проміле, після чого позивачем було підписано чек, який було надруковано за допомогою вказаного технічного пристрою.

Позивачем не надано доказів несправності вказаного засобу вимірювальної техніки у вказаний період та судом не здобуто такі докази під час розгляду справи.

При цьому, судом встановлено, що коли в чеку № 1222 було помічено невірну дату, о 12:05 год. 02.07.2019 року було прийняте рішення про супровід позивача до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру для проведення тесту на стан сп`яніння в умовах медичної установи.

Однак, у зв`язку з відмовою позивача пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не був проведений відповідний медичний огляд позивача та підтверджено або спростовано стан алкогольного сп`яніння позивача 02.07.2019 року.

Разом з тим, зазначений огляд не було проведено та обставини не були додатково підтверджені саме через поведінку позивача, оскільки вона відмовилася від його проходження, перешкоджаючи таким чином об`єктивному встановленню обставин події.

Суд критично ставиться до тверджень позивача з приводу того, що її змусили за допомогою погроз пройти медичне обстеження з використанням газоаналізатора видихаємого повітра "Drager" та підписати чек, який було надруковано за допомогою вказаного технічного пристрою, та що вона відмовилась пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки це принижувало її честь і гідність та вона думала, що буде здійснена фальсифікація результатів її обстеження на стан алкогольного сп`яніння, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що на неї чинився тиск, позивачем до суду надано не було, а також не зазначено жодного факту, з яких причин могла відбутись фальсифікація результатів медичного обстеження з боку перевірячих.

Щодо тверджень позивача, що одразу після вказаних подій позивачка одразу направилась до медичного закладу для того, щоб пройти огляд на стан сп`яніння, за результатами якого ОСОБА_1 була твереза, що підтверджується випискою №1597, складеною лікарем обласного наркологічного диспансеру 02.07.2019 року о 13.40 год, слід зазначити, що позивачем не було надано до суду пояснень з приводу того, що заважало позивачу пройти огляд на стан сп`яніння у присутності перевіряючих, що в свою чергу призвело до перешкоджання іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки.

Крім того, всі наведені події підполковником поліції ОСОБА_3 були зафіксовані за допомогою відеокамери власного мобільного телефона, в пам`яті якого було відображено дата та час створення відео файлів. Вказані електронні докази були надані до матеріалів службового розслідування, що відображено у висновку.

Разом з тим, до суду відповідачем було надано копію відео файлу.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який здійснював відео фіксацію подій за допомогою відеокамери власного мобільного телефона, зазначив, що з оляду на тривалий час, який пройшов з дня перевірки, та необхідність постійного використання власного мобільного телефона для фіксації інших подій, оригінал відео було видалено з памяті телефона.

Згідно ст. 99 КАС України учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

В свою чергу, слід зазначити, що ознаками електронного доказу є можливість перенесення чи копіювання електронного доказу на різні пристрої без втрати характеристик, оригінал електронного доказу може існувати в багатьох місцях одночасно.

Дослідивши зазначений відео файл, суд дійшов висновку, що сама по собі відсутність оригіналів такого відеозапису не є підставою для визнання їх неналежними та/або недопустимими доказами, та відповідно, неврахування їх судом під час розгляду даної справи.

Суд критично ставиться до тверджень позивача про неналежність та недопустимість цього доказу, оскільки позивачем підтверджено в процесі розгляду справи, що події, які зафіксовані на відео, мали місце 02.07.2019 року. Позивачем не зазначено, що саме з того, що зафіксовано на відео, не відповідає дійсності, в чому саме полягають сумніви щодо відповідності копії оригіналу. В свою чергу, позивач зазначив, що на відео відсутня фіксація усіх подій, які відбувались під час перевірки, однак це не свідчить про невідповідність копії відео файла його оригіналу.

Відповідно до абз. 2 п. 25 постанови Пленуму від 06 листопада 1992 року № 6 (зі змінами і доповненнями) "Про практику розгляду судами трудових спорів" нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Так, факт перебування позивача 02.07.2019 року на службі та несенні службі у складі слідчо-оперативної групи з табельною вогнепальною зброєю та у однострою з ознаками алкогольного сп`яніння, окрім чеку № 1222, підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема, матеріалами службового розслідування, поясненнями свідків, наданими в судовому засіданні, поясненнями ОСОБА_11 , який був водієм у складі СОГ, який підтвердив факт перебування ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння, та встановленими під час розгляду справи обставинами.

Зазначених доказів, на думку суду, достатньо для висновків, до яких дійшов відповідач під час службового розслідування, про перебуванні на службі та несенні службі у складі слідчо-оперативної групи з табельною вогнепальною зброєю та у однострою з ознаками алкогольного сп`яніння чим принизила свою честь і гідність як поліцейського та імідж поліції в цілому.

За приписами п.1 п.2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", визначено поняття основних обов`язки поліцейського, згідно яких поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 3 статті 1 Закону № 2337 передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ № 1179 від 09 листопада 2016 року, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено: сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання; допускати будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками; використовувати будь-які предмети, на яких зображена символіка політичних партій, та провадити політичну діяльність, висловлювати особисте ставлення до діяльності політичних партій під час виконання службових повноважень, а також використовувати службові повноваження в політичних або особистих цілях; розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом; знімати з однострою чи приховувати нагрудний знак (жетон), а також будь-яким іншим чином перешкоджати прочитанню інформації на ньому або фіксуванню за допомогою технічних засобів, крім випадків, коли поліцейський виконує службові обов`язки в режимі секретності в установленому законодавством України порядку; перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.

Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа №21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа №21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

У відповідності до ст. 13 Дисциплінарного статуту одним з видів дисциплінарного стягнення є звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 6 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Крім цього, суд зауважує, що хоча застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Відтак, відсутність дисциплінарних стягнень, попередня поведінка, на які посилається позивач, не можуть слугувати підставою для залишення позивача на службі, - з огляду на встановлені в ході службового розслідування обставини вчинення позивачем істотного дисциплінарного проступку.

Вживання алкоголю на робочому місці, а також перебування на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння, безумовно відноситься до таких видів проступків, які підривають авторитет поліцейського, та за яке винні притягуються до суворої дисциплінарної відповідальності.

Допущене позивачем грубе порушення службової дисципліни, яке виразилося у тому, що будучи працівником поліції, обов`язком якого є неухильне дотримання Конституції України, законів України та нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійне виконання своїх службових обов`язків, відповідно до вимог нормативно правових актів, перебувала на службі та несенні службі у складі слідчо-оперативної групи з табельною вогнепальною зброєю та у однострою з ознаками алкогольного сп`яніння чим принизила свою честь і гідність як поліцейського та імідж поліції в цілому, відвертого ігнорування заборони перебування на службі в нетверезому стані, перешкоджала іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, нещирість, виявлену перед перевіряючими у день вчинення проступку, та в подальшому у ході проведення службового розслідування, що свідчить про наявність низьких морально-ділових якостей як працівника поліції та відсутність сумлінного ставлення до виконавської дисципліни, що призводить до підриву довіри до неї як носія влади, приниження авторитету поліції, та, як наслідок, унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків як поліцейського.

З наведених вище обставин, проаналізувавши вищенаведені положення нормативно-правових актів, враховуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено суду правомірність прийнятих рішень в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення та законність її звільнення. Натомість позивачем на підтвердження заявлених вимог доказів не надано.

Не заслуговує на увагу також твердження позивача про те, що мало місце порушення строків проведення службового розслідування, оскільки наказом №813 від 02.08.2019 року продовжено термін службового розслідування призначеного наказом ГУНП в Миколаївській області № 681 до 15.08.2019 року.

Разом з тим, наказом №854 від 15.08.2019 року продовжено термін службового розслідування призначеного наказом ГУНП в Миколаївській області № 681 до 30.08.2019 року.

Враховуючи встановлені службовим розслідуванням обставини, які підтверджуються встановленими під час судового розгляду обставинами, суд вважає, що вони в достатній мірі підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії позивача, які виразилися в грубому порушенні службової дисципліни, не виконанні вимог Закону України "Про Національну поліцію" в частині неухильного дотримання Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських, що підтверджується матеріалами справи, є проступком несумісним з перебуванням на службі в поліції.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку з вчиненням ним дисциплінарного проступку, який компрометує його як поліцейського та дискредитує поліцію в цілому. Відтак, відсутні підстави для скасування оскаржених наказів та поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що накази відповідача від 13.09.2019 року № 1095 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та від 07.10.2019 року № 411 о/с про звільнення зі служби в поліції, є правомірними.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх рішень.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40108735) про визнання протиправними та скасування наказів від 13.09.2019 р. № 1095, від 07.10.2019 р. № 411 о/с в частинах; поновлення на посаді з 08.10.2019 р.; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.10.2019 р. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, який доповнений цим пунктом Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року №540-ІХ, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.06.2020 року.

Суддя Г.В. Лебедєва