Справа № 401/701/20
Суддя: Волошина Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 401/701/20
Провадження № 2-а/401/48/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Фадєєвої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Світловодську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора старшого лейтенанта Мелітопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Жавжарова Олександра Ілліча про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАК № 2306956 від 28 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати протиправною і скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2306956 від 28 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1321 КУпАП.

Доводи позову обґрунтовані наступним.

28 березня 2020 року позивач керував транспортним засобом VOLVO FM 400HP, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом INDOX FE-3CIR, державний номерний знак НОМЕР_2 та перевозив небезпечний вантаж ( газ) відповідно до Погодження і затвердженого маршруту руху. Інспектор Мелітопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Жавжаров О.І . здійснив зупинку транспортного засобу, оглянув надані документи та безпідставно поставив йому у провину вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 1321 КУпАП, з чим він не погодився. 06 квітня 2020 року позивач отримав поштою постанову, відповідно до якої його було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1321 КУпАП за фактом порушення п. 22.5 ПДР , а саме перевезення небезпечного вантажу (газ) без маршруту руху перевезення небезпечних вантажів. Оскільки порушення правил ПДР позивач не допускав, просить суд скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги підтримав та зазначив, що він перевозить небезпечний вантаж (знижений газ) по всій території України для заправки АЗС. При виїзді на маршрут йому видається маршрутний лист. Диспетчерська служба підприємства через супутникову мережу веде цілодобове спостереження за рухом автомобіля, який перевозить газ або бензин. У випадку зупинення автомобіля більше 5 хвилин, відразу здійснюється дзвінок на номер телефону водія для встановлення причин зупинки. Рух транспортного засобу відбувається виключно по заданому маршруту згідно навігатора. Вважає порушенням те, що інспектор не зазначив, на якому номері дороги він зупинив його автомобіль, надана інспектором схема зупинки його транспортного засобу не відповідає дійсності та нічим не підтверджена. (а.с. 49-50)

Представник позивача адвокат Охріменко В.Б. просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, про що до суду подав відповідну заяву. (а.с. 45)

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення на позов, відповідно до яких вважає вимоги позивача безпідставними, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем з напівпричепом, який перевозив небезпечний вантаж класу 2 (газ), рухався по автодорозі в обхід м. Мелітополя, яка не прописана в погодженому маршруті руху транспортного засобу для перевезення небезпечних вантажів, що є порушенням спеціальних правил дорожнього перевезення вантажів. (а.с. 32-33)

Представник позивача адвокат Охріменко В.Б. надав до суду відповідь на відзив, з якої вбачається, що позивач не погоджується з обставинами, викладеними в запереченні відповідача на позов, та вказує, що про відхилення позивача від маршруту відповідач зазначає лише у своєму відзиві. Під час складання оскаржуваної постанови вказані дії у провину позивачу інспектором не ставились. (а.с. 37-38)

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою статті 283 КУпАП, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

При вирішенні спору по суті суд враховує таке.

Судом встановлено, що 28 березня 2020 року відповідачем інспектором Мелітопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Жавжаровим О.І. винесено постанову серії ЕАК № 2306956 від 28 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1321 КУпАП, відповідно до якої до останнього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач 28 березня 2020 року о 09 год. 00 хв. керував вантажним автомобілем VOLVO FM 400HP, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом з державним номерним знаком НОМЕР_2 та перевозив небезпечний вантаж (газ), не маючи маршруту руху перевезення небезпечних вантажів, чим порушив п.п. 22.5. ПДР України - порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 1321 КУпАП.

Ч. 1 ст. 1321 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

П.п. 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами та доповненнями передбачено, що перевезення небезпечних вантажів здійснюється за спеціальними правилами.

Таким чином, як ч. 1 ст. 1321 КУпАП, так і П.п. 22.5. Правил дорожнього руху є банкетними нормами, диспозиції яких не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Проте у оскаржуваній постанові не наведено, які ж саме спеціальні правила, посилання на які є у п. 22.5 ПДР були порушені позивачем, при тому що вказаний пункт правил не містить вимоги щодо необхідності наявності « маршруту руху перевезення небезпечних вантажів».

В той же час суд зауважує , що необхідність наявності погодженого маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки передбачено пп. 1 п. 9 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС України від 04 серпня 2018 року № 656, зареєстрованих в Мінюсті України 11 вересня 2018 року за № 1041/32493.

Проте недотримання вимог пп. 1 п. 9 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів позивачеві у постанові у провину не ставиться, більше того , він мав погоджений маршрут руху № 71 НВ та надав його для перевірки інспектору. (а.с. 6, 20-22)

В своїх запереченнях відповідач зазначає, що на позивача накладено адміністративне стягнення за відхилення від маршруту, прописаного у вказаному вище погодженому маршруті руху, проте у самій постанові про вказане порушення мова не йде. Крім того, у постанові взагалі не зазначено місце вчинення правопорушення , що свідчить про її невідповідність вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

За таких обставин, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у порушенні правил дорожнього руху за викладених в оскаржуваних постановах обставин, суд приходить до висновку, що вказана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки є незаконною, винесеною без достатніх доказів, які б підтверджували вину позивача.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 139 КАС України, ст. 288 КУпАП судові витрати відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 242-246, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2306956 від 28 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1321 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1321 КУпАП - закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення з урахуванням п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 .

Відповідач: інспектор старший лейтенант Мелітопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області Жавжаров Олександр Ілліч, місце знаходження: 72312, Запорізька область, місто Мелітополь, вул. Гетьманська, 83.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Волошина Н.Л.