Справа № 465/1037/20
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

16.06.2020 року м. Львів Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Марків Ю.С.

за участі секретаря Волкова Н.І.,

представника позивача Назаркевич С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №3 взводу №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Буряка Р.Л. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора батальйону №1 роти №3 взводу №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Буряка Р.Л. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказав, що згідно постанови АПО18 № 709495 від 26.01.2020 року на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.Правопорушення полягало в тому, що 26.01.2020 року о 03:20 год. гр.. ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик, а саме зателефонував на спецлінію «102» та повідомив, що п`ятеро осіб на стадіоні вже дві години стали в коло і щось курять, чого насправді не було. Вважає, що подія, яку він спостерігав, а зокрема розпивання алкогольних напоїв молодими особами, куріння, голосні крики та нецензурна лайка дійсно мали місце, що також підтверджується фотографіями, зробленими ОСОБА_1 , тому виклик працівників поліції не був завідомо неправдивий. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В позовній заяві також просить суд поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засідання представник позивача позов підтримав повністю, просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення. Додатково повідомив, що працівники поліції прибули на виклик через дві години після такого. На момент їх прибуття компанія молодих осіб вже розійшлась. Окрім цього, позивачем надано до позову світлини подій, які мали місце 26.01.2020 на яких зображена група молодих осіб про яких позивач повідомляв відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Окрім цього, представник відповідача у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, (відзив на позовну заяву був поданий через канцелярію суду 16.06.2020 року), а також не було надано до суду жодних інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що згідно Постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АПО18 № 709495 від 26.01.2020 року, ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик, а саме зателефонував на спецлінію «102» та повідомив, що п`ятеро осіб на стадіоні вже дві години стали в коло і щось курять, чого насправді не було, за що передбачена відповідальність за ст.183 КУпАП.

Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Представником позивача заперечується факт вчинення позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії АПО18 № 709495 від 26.01.2020 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП слід скасувати.

Керуючись ст.2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону №1 роти №3 взводу №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Буряка Р.Л. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АПО18 № 709495 від 26.01.2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183 КУпАП - скасувати.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя Марків Ю.С.