Справа № 724/762/20
Суддя: Руснак А. І.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/762/20
Провадження № 2-а/724/21/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

секретаря судового засідання: Філіпчука Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського ВП Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області, інспектора Кам`янець-Подільського ВП Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області Морозюка Руслана Івановича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення БАА 18 № 258887 від 15 травня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду із адміністративним позовом до Кам`янець-Подільського ВП Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області, інспектора Кам`янець-Подільського ВП Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області Морозюка Руслана Івановича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення БАА 18 № 258887 від 15 травня 2020 року

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 15.05.2020 року БАА № 258887, що була складена інспектором Кам`янець-Подільського ВП Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області Морозюком Р.І., його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Зазначає, що вищевказана постанова є незаконною, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Так, згідно даної постанови, 15 травня 2020 року о 12:00 годині в с. Жванець, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, він керуючи транспортним засобом марки Мерседес Бенц був зупинений працівниками поліції та здійснивши зупинку, на думку інспектора вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказує, що станом на 15 травня 2020 року він дійсно рухався автомобілем у вказаному населеному пункті та був зупинений працівниками поліції, однак інспектор який підійшов до нього після зупинки транспортного засобу не зміг пояснити як причину зупинки, так і що саме він порушив. Спочатку інспектор повідомив, що тут карантинний пост і він повинен перевірити чи не перебуває він на обсервації чи самоізоляції, він пред`явив інспектору паспорт громадянина України та попросив того, щоб він перевірив даний факт, оскільки він поспішає. Однак, інспектор повідомив, що у нього в планшеті немає доступу до баз даних і позивачу буде потрібно зачекати годину, а може й більше, в результаті виникла суперечка, яка тривала близько 20-30 хвилин, після чого інспектор сказав, що він порушив ПДР, а саме не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Також, зазначає, в одному випадку увімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов, а у іншому випадку встановлений обов`язок подання попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, при чому за невиконання останніх вимог, прямо передбачена відповідальність за ст. 122 КУпАП.

Однак, вказує, що під час винесення оскаржуваної постанови інспектор на його вимогу не надав будь-яких доказів того, що він здійснив вищевказане порушення ПДР України.

На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити заявлений ним адміністративний позов.

Ухвалою суду від 25 травня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте від його представника адвоката Ватаманюка В.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату і місце розгляду справи у суді, що підтверджується поштовими повідомленнями, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 4 ст. 229 КАС України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії БАА № 258887 від 15.05.2020 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він 15 травня 2020 року близько 12:00 години в с. Жванець, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, керуючи т/з. марки Мерседес Бенц, був зупинений працівниками поліції та здійснив зупинку без увімкнення аварійної сигналізації, чим порушив п.п. б п. 9.9 ПДР України (а.с. 6).

Згідно з пунктом 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.г.п.9.1 ПДР України, увімкнення аварійної сигналізації відноситься до попереджувальних сигналів.

При цьому, згідно п. 9.2 ПДР України, встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а)перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п.п. б п. 9.9 ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідач не надав суду докази на спростування обґрунтування вимог позивача.

Зокрема, доказів, які б підтверджували те, що позивач ОСОБА_1 порушив ПДР України відповідачем надано не було.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.05.2020 року серії БАА18 № 258887 підлягають задоволенню.

Стосовно визнання протиправними дій інспектора поліції Морозюка Р.І. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що відповідно до п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, на думку суду, інспектор поліції Морозюк Р.І. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, однак не з`ясував при розгляді справи про адміністративне правопорушення усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що свідчить про незаконність прийнятої ним постанови.

З вказаних обставин, суд прийшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій інспектора поліції Морозюка Р.І. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідності до ч. 3 ст. 132 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 134 КАС України.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правової допомоги підтверджено договором про надання правової допомоги, ордером, квитанцією на суму 2200 гривень від 12.06.2020 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі вищевикладеного, враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаними адвокатом послугами, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимогу позивача про стягнення із відповідача судових витрат, а саме в розмірі 1000 гривень.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 134, 211, 217, 241-246, 250, 255, 257-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , жителя с. Рукшин, Хотинського району, Чернівецької області до Кам`янець-Подільського ВП Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області, адреса: м. Кам`янець-Подільський, вул. Довга, 1, Хмельницької області та інспектора Кам`янець-Подільського ВП Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області Морозюка Руслана Івановича, адреса: м. Кам`янець-Подільський, вул. Довга, 1, Хмельницької області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення БАА 18 № 258887 від 15 травня 2020 року задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15 травня 2020 року серії БАА № 258887, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути із відповідача Кам`янець-Подільського ВП Кам`янець-Подільського РВП ГУНП в Хмельницькій області, адреса: м. Кам`янець-Подільський, вул. Довга, 1, Хмельницької області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Рукшин, Хотинського району, Чернівецької області за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в сумі 1000 (однієї тисячі) гривень.

В решті частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 17.06.2020 року.

Суддя:

А.І. Руснак