Справа № 562/879/20
Суддя: Шуляк А. С.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/879/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н

15.06.2020 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Здолбунів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що 31 березня 2020 року старшим лейтенантом поліції Демченко Р.Л. Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області відносно нього винесено постанову про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2323625 про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з скоєнням правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 51 грн.

Постанову вважає незаконною тому, що у його діях відсутній склад даного правопорушення, оскільки ПДР він не порушував і будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення ним адміністративного правопорушення у відповідача не має.

Дії відповідача вважає протиправними, а тому постанову про накладання адміністративного стягнення просить скасувати.

В судове засіданні позивач не з`явився. Представником позивача подано суду заяву, в якій він просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю просить задовільнити їх.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Суд приходить до висновку, що немає перешкод для розгляду справи у відсутності сторін по справі на основі наявних у суду матеріалів справи.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Постановою серії ЕАК № 2323625 від 31 березня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто до відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 51 грн.

Згідно вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 31.03.2020р. о 18 год. 36 хв. керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР України.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивно з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З позовної заяви вбачається, що позивач заперечував щодо порушення нею правил дорожнього руху, посилаючись на те, що він був пристебнутий ременем безпеки і жодних доказів, які б доводили протилежне не було.

Проте, при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою не дано оцінку його запереченням щодо порушення ним ПДР.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Встановлено, що особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не визнала подію та вину у вчиненні правопорушення, вказуючи на їх відсутність. Доказів правопорушення в діях порушника, які б спростували доводи порушника, не наведено, відсутні письмові докази, докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи в вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення, зокрема вину позивача в його вчиненні, який, згідно доводів позову, діяв відповідно ПДР України.

Крім того, згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких спростувань чи заперечень обставинам, зазначеним у поясненні позивача у позовній заяві, відповідач суду не надав. Не надано відповідачем суду і жодних доказів, визначених ст.251 КУпАП.

Відповідач не довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 77, 241-246, 250, 255КАС України; суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2323625 від 31 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя