Справа № 520/5393/2020
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 р. № 520/5393/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

представника позивача - Гнатенка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом Ізюмського міського голова Марченка Валерія ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Ізюмський міський голова Марченко Валерій Віталійович звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікули Вікторії Юріївни від 09 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61266253 про накладення штрафу;

- скасувати постанову Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікули Вікторії Юріївни від 09 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61266253 про накладення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікули Вікторії Юріївни від 09 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61266253 про накладення штрафу є незаконною та винесена протиправно, тому підлягає скасуванню. Так, 22.01.2020 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №520/6479/19, згідно якого зобов`язано Ізюмського міського голову Марченко Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року. Листом № 151 від 23 березня 2020 року, на виконання вимоги державного виконавця від 16 березня 2020 року № 18607, позивачем надано копію звернення громадянина ОСОБА_2 від 10.12.2018 та копію відповіді №691 від 26.12.2018. Таким чином, позивачем виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду та надано відповідь на заяву ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв у межах та на підставі Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із чим постанова від 09 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61266253 є законною, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Надана державному виконавцю відповідь не містить відповідей на усі питання поставлені у зверненні ОСОБА_2 від 10.12.2018. Зважаючи на вищенаведене, враховуючи надані Ізюмським міським головою документів, державним виконавцем було встановлено, що рішення суду у відповідності до виконавчого листа, виданого 22.01.2020 Харківським окружним адміністративним судом по справі № 520/6479/19, не виконано. Розгляд справи просив проводити за відсутності уповноваженого представника.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 адміністративний позов ОСОБА_2 до Ізюмського міського голови Марченко Валерія Віталійовича, спеціаліста відділу землевпорядкування і ГІС виконавчого комітету Ізюмської міської ради Лисенко Ірини Іванівни, начальника юридичного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради Гнатенка Антона Володимировича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича щодо неналежного розгляду по суті звернення ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року. Зобов`язано Ізюмського міського голову Марченка Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича - залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/6479/19 - залишено без змін.

Таким чином, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/6479/19 набрало законної сили 18.12.2019 та Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Судом встановлено, 12 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 520/6479/19 та відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/6479/19 Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року.

18 лютого 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відкрито виконавче провадження ВП № 61266253 за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/6479/19 про зобов`язання Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10 грудня 2018 року. Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також, 18 лютого 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову ВП № 61266253 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою встановлено боржнику - Ізюмському міському голові ОСОБА_3 розмір мінімальних витрат - 268,00 грн.

18 лютого 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено постанову ВП № 61266253 про стягнення виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн з боржника - Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича.

06 березня 2020 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшов лист від Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича, яким він повідомив державного виконавця про задоволення Ізюмською міською радою вимог Нечая ОСОБА_4 , що викладені в тексті його звернення від 10.12.2018.

16 березня 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) винесено вимогу, якою зобов`язано Ізюмського міського голову Марченка Валерія Віталійовича в триденний термін з моменту отримання вимоги, надати копію звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018.

27 березня 2020 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на виконання вимоги державного виконавця позивач направив копію звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018 разом із відповіддю № 691 від 26.12.2018.

Проте, із звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018, яке направлено позивачем державному виконавцю, вбачається, що воно було звернено саме до Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича та не було предметом розгляду справи № 520/6479/19, а тому не може бути належним доказом у підтвердження виконання рішення суду по справі № 520/6479/19, за яким видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Крім того, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження 23 березня 2020 року до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надійшла заява ОСОБА_2 , відповідно до якої він зазначив, що лист від 06.03.2020 № 748 видано Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради, а не Ізюмським міським головою Марченко Валерієм Віталійовичем, у зв`язку із тим, що відповідь від 06.03.2020 № 748 не стосується суті його звернення від 10.12.2018, а також те, що ним заявлене клопотання до суду щодо здійснення судового контролю, ОСОБА_2 зазначив про неможливість при таких обставинах закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із невиконанням боржником Ізюмським міським головою Марченко Валерієм Віталійовичем судового рішення.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що при зверненні від 10.12.2018, з посиланням на прийняття Ізюмською міською радою протиправних рішень, які було в судовому порядку визнано протиправними та скасовано, він просив вжити заходів стосовно розпуску (дострокового) Ізюмської міської ради у відповідності до ст.78 Закону України "Про місцеве самоврядування", а також виявлення та притягнення до відповідальності винних у складенні незаконних "проектів рішень" (проекти рішень сесій Ізюмської міської ради складаються та затверджуються підписами посадових осіб Ізюмського виконавчого комітету), які в подальшому стали причиною прийняття незаконних рішень Ізюмською міською радою та порушення прав і свобод громадянина.

Із матеріалів справи вбачається, що 09 квітня 2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Піколую В. винесено постанову ВП № 61266253 про накладення штрафу на Ізюмського міського голову ОСОБА_3 за невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/6479/19, що і стала предметом розгляду даної справи.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Як передбачено приписами статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено підстави, за яких виконавче провадження підлягає закінченню. Зокрема, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 вказаного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Частиною 4 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, аналіз вказаних вище норм Закону України "Про виконавче провадження" дозволяє прийти до висновку, що невиконання боржником рішення без поважних причин у визначений строк є підставою для накладення на боржника штрафу.

Як вже встановлено судом, що 10 грудня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Голови Верховної Ради України Парубія А.В. із зверненням, яке направлено для розгляду до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, в якому заявник просив вжити заходів стосовно розпуску (дострокового) Ізюмської міської ради у відповідності до статті 78 Закону України "Про місцеве самоврядування", а також виявлення та притягнення до відповідальності винних у складенні незаконних "проектів рішень" (проекти рішень сесій Ізюмської міської ради складаються та затверджуються підписами посадових осіб Ізюмського виконавчого комітету).

Поряд із тим, із листа від 06 березня 2020 року № 748, який надано Ізюмським міським головою Марченком Валерієм Віталійовичем до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у підтвердження виконання рішення суду на надання відповіді на звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018 до Голови Верховної Ради України Парубія А.В., позивач повідомив державного виконавця про задоволення Ізюмською міською радою вимог ОСОБА_2 , що викладені в тексті його звернення від 10.12.2018, вбачається, що позивачем наведено доводи та підстави прийняття рішення 71 сесії Ізюмської міської ради 7 скликання від 28.08.2018 за №1788 "Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_2 ", можливості перегляду вказаного рішення, порядку виконання судового рішення, прийнятого на користь позивача, а також обставин виникнення конфлікту інтересів у зв`язку із прийняттям Верховним Судом, одним і тим самим складом колегії суддів двох постанов, якими зобов`язано Ізюмську міську раду прийняти рішення щодо передачі земельної ділянки площею 0,0300 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для індивідуального садівництва у власність громадянці ОСОБА_5 та громадянину ОСОБА_2 , що на думку Ізюмської міської ради свідчить про відсутність законодавчо-визначених підстав для надання переваг в наданні у власність земельної ділянки одній з вказаних осіб.

Разом з тим, дана відповідь не містить в собі зазначення жодних висновків стосовно порушених позивачем питань у заяві від 10.12.2018 направленої до Голови Верховної Ради України ОСОБА_6 , зокрема, щодо виявлення та притягнення до відповідальності винних у складенні незаконних "проектів рішень", які в подальшому стали причиною прийняття незаконних рішень Ізюмською міською радою, призвели до порушення прав і свобод ОСОБА_2 та були скасовані судом.

Суд зазначає, у своїй заяві від 10.12.2018, направленої до Голови Верховної Ради України ОСОБА_6 Нечай ОСОБА_4 не порушував питання стосовно виконання Ізюмською міською радою судового рішення у справі № 820/5134/17. Заявник наводив ряд фактів порушень його прав посадовими особами Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, під час складання проектів рішень та в подальшому прийняття Ізюмською міською радою рішень, які було скасовано в судовому порядку, у зв`язку з чим просив зреагувати на виявлені порушення та вжити певних заходів.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивачем фактично не виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року по справі № 520/6479/19, оскільки інших доказів, крім листа від 06.03.2020 щодо саме повторного розгляду заяви ОСОБА_2 від 10.12.2018 адресованої до Голови Верховної Ради України Парубія А.В. та направленої до розгляду до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради не надано.

Згідно з частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, набрання постановою суду законної сили породжує наступні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, постанова суду стає загальнообов`язковою, є незмінною та остаточною та може бути виконана примусово.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстав вважати, що позивачем було повторно розглянуто та надано повна відповідь на звернення ОСОБА_2 від 10.12.2018 та виконані рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року по справі № 520/6479/19 у суду немає.

З аналізу наведених нормативно-правових актів та долучених до справи доказів, суд дійшов висновку, що позивач вимоги Закону України "Про звернення громадян" не виконав, так як належну, вичерпну та повну відповідь на поставлені позивачем питання не надав, а тому у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_7 Вікторії Юріївни були підстави для винесення спірної постанови від 09 квітня 2020 року по виконавчому провадженню ВП № 61266253 про накладення штрафу.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що постанова ВП № 61266253 про стягнення виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн з боржника - Ізюмського міського голови Марченка Валерія Віталійовича скасована у судовому порядку, що свідчить про встановлення факту добровільного виконання судового рішення по справі № 520/6479/19, оскільки підставою для скасування вищевказаної постанови стали процесуальні моменти її прийняття, проте у судовому рішенні, на яке посилається позивач не вирішувалось питання та не встановлювався факт виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року по справі № 520/6479/19.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтовані, а отже, такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 287, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Ізюмського міського голова Марченка Валерія Віталійовича (пл. Центральна, буд. 1, м. Ізюм, Харківська область, 64309) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002) про визнання дій протиправними та скасування постанови залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Чудних