Справа № 640/22011/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Ганечко О.М.

Кузьменка В.В.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОН" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОН" до Головного управління ДФС у м. Києві, начальника Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві Гончарової Людмили Леонідівни про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АСКОН" звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, начальника Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві Гончарової Людмили Леонідівни про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року позовну заяву - повернуто.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АСКОН" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч.ч. 1-2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями частини 1 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "АСКОН" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, начальника Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві Гончарової Людмили Леонідівни, в якому просило: рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 05.04.2019 вих. №65099/10/26-15-58-05-05 визнати незаконним та скасувати, зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві внести податкову інформацію з поданої у письмовій формі податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць березень 2019 року з додатками 2, 5 та доповнень до неї Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОН", до інформаційних баз даних ДФС України; дії начальника ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві Гончарової Людмили Леонідівни, які полягають у підписанні рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 05.04.2019 вих.№65099/10/26-15-58-05-05 визнати незаконними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон" залишено без руху. Запропоновано позивачу в десятиденний строк з дня отримання ухвали, подати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази на підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду із адміністративним позовом в межах строку, визначеного ст. 122 КАС України.

Суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "Аскон" оскаржує рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 05 квітня 2019 року №65099/10/26-15-58-05-05, тому, кінцевим строком на звернення до суду із вказаною вимогою було 05 жовтня 2019 року, в той же час, позивач звернувся із даним позовом до суду 08 листопада 2019 року, тобто, із пропуском строку, встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, ТОВ "Аскон" було подано заяву від 26 грудня 2019 року №2612-2, в якій позивач вказав про те, що рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 05.04.2019 вих. №65099/10/26-15-58-05-05 отримав 11 травня 2019 року, що підтверджується трек-кодом поштового відправлення №213.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон" повернуто.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції вказав, що на офіційному сайті "Укрпошта" відсутні будь-які дані щодо відправлення за трек-кодом №213.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення Головного управління ДФС у м. Києві №65099/10/26-15-58-05-05 було прийнято відповідачем 05 квітня 2019 року.

У позовній заяві ТОВ "Аскон" стверджує, що вказане рішення позивачем було отримано поштою, як вкладення до рекомендованого листа №213.

Колегія суддів зазначає, що, відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З наведеного випливає, що законодавець передбачив можливість повернення позовної заяви як на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, так і залишення її без розгляду після прийняття рішення про відкриття провадження у справі, оскільки, наведеному кореспондує забезпечення дотримання судом принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

Так, суд першої інстанції при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду мав з`ясувати дату отримання оскаржуваного рішення.

До позовної заяви ТОВ «Аскон» додано копію конверта рекомендованого листа №213 та зроблений скріншот сторінки сайту АТ «Укрпошта» щодо руху цього листа, з якого вбачається, що рекомендований лист позивачем отримано 11 травня 2019 року.

Як зазначалося, в ухвалі про повернення позовної заяви судом першої інстанції вказано про те, що на офіційному сайті "Укрпошта" відсутні будь-які дані щодо відправлення за трек-кодом №213.

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Отже, доказом, дати вручення позивачу поштового відправлення є повідомлення про вручення такого відправлення, яке оператором поштового зв`язку повернуто відправнику рекомендованого листа - Головному управлінню ДФС у м. Києві.

Однак, матеріали справи не містять докази вчинення судом першої інстанції дій з витребування у Головного управління ДФС у м. Києві повідомлення про вручення поштового відправлення, що, на переконання колегії суддів, свідчить про передчасність висновків суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Приписами частини 5 статті 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Також, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»).

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, у справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також, з норм міжнародного права, повернення позовної заяви унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що судом першої інстанції не було у повній мірі забезпечено встановлення всіх фактичних обставин справи, зокрема, але не виключно, не з`ясовано момент отримання ТОВ «Аскон» рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 05 квітня 2019 року №65099/10/26-15-58-05-05, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена передчасно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Згідно частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 320, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОН" задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2020 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в строк, визначений статтею 329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 16.06.2020 р.