Справа № 360/5212/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5212/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Бутенко К.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника 1-го відповідача: Татаринової О.В.,

за відсутності представників 2-го та 3-го відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі - відповідач 1), Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач 2), Державної казначейської служби України (далі - відповідач 3), в якому після зміни підстав позову позивач просила суд:

-визнати противоправною бездіяльність ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області щодо несвоєчасного оформлення документів на ОСОБА_4 , підполковника міліції, колишнього начальника Рубіжанського міського відділу Головного управління МВС України в Луганській області, загиблого в липні 2014 року для призначення пенсії по втраті годувальника та несвоєчасного їх надання до уповноваженого структурного підрозділу МВС України;

-визнати противоправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо: відсутності організації та контролю за своєчасним оформленням документів ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Луганській області на підполковника міліції ОСОБА_4 та в подальшому наданні документів до уповноваженого структурного підрозділу МВС України; несвоєчасного оформлення уповноваженим структурним підрозділом МВС України документів та їх несвоєчасне подання до управління Пенсійного фонду для призначення пенсії дітям по втраті годувальника ОСОБА_4 , підполковника міліції, начальника Рубіжанського міського відділу Головного управління МВС України в Луганській області, загиблого в липні 2014 року;

-стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , 94768,73 грн - майнової шкоди, та 180000 грн - у відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю Міністерством внутрішніх справ України та ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Луганській області (т.1 а.с.80-83).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 26.07.2017 отримала свідоцтво про смерть на загиблого чоловіка ОСОБА_4 (НОМЕР_4), підполковника міліції, начальника Рубіжанського міського відділу Головного управління МВЄ України в Луганській області. На підставі ст.48 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 27.07.2017 вона звернулася до ліквідаційної комісії ГУ МВСУ у Луганській області зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 та заявою про оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника дітям ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але тільки в середині січня 2019 року вона отримала листа за №1/111/58-2019 від 02.01.2019, в якому ліквідаційна комісія повідомила, що вони сформовали пакет документів для призначення пенсії по втраті годувальника, і їй необхідно надати додатково до ліквідаційної комісії довідки про навчання дітей. Як зазначила позивач, 23.01.2019 довідки про навчання дітей були надані ліквідаційній комісії ГУ МВСУ у Луганській області, однак останній порушив строк, визначений законодавством України, та тільки 26.02.2019 надав документи до Пенсійного фонду (відповідь ПФ за №12033/03-01 від 12.08.2019). Пенсія дітям була призначена з 26.02.2019. Враховуючи те, що з заявою на призначення пенсії позивач звернулася до ліквідаційної комісії ГУ МВСУ у Луганській області 27.07.2017, тому, на думку позивача, діти могли б отримати пенсію по втраті свого батька ще з липня 2016 року, однак ліквідаційна комісія ГУ МВСУ у Луганській області несвоєчасно виконувала свої обов`язки, сформувала та надала документи в Пенсійний фонд через 18 місяців, а не в 10-денний строк з дня одержання заяви як потребує того законодавство. Таким чином, через несвоєчасні дії ліквідаційною комісією було причинено матеріальної шкоди у виді недоотриманої пенсії по втраті годувальника на двох неповнолітніх дітей в розмірі 94768,73 грн.

20.09.2019 позивач звернулась з претензією до ліквідаційної комісії ГУ МВСУ у Луганській області з вимогою виплатити шкоду, пов`язану з несвоєчасним оформленням документів на пенсію по втраті годувальника за період з серпня 2016 року по лютий 2018 року, але відповіддю від 18.10.2019 за № ВДЗ/262 останній було відмовлено.

Позивач також зазначила, що крім матеріальної шкоди, бездіяльність ліквідаційної комісії ГУ МВСУ у Луганській області сприяла ще й до моральної шкоди, яка вплинула на характер дітей. Позивач визнав розмір моральної шкоди в розмірі 180000,00 грн, а саме по 5000,00 грн в місяць кожній дитині за 18 місяців (період з серпня 2017 року по січень 2019 року).

Щодо вимог до Міністерства внутрішніх справ України, то позивач зазначила, що відповідно до Положення про Міністерство внутрішніх справ України останнє здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи; організовує діяльність територіальних органів та контролює діяльність цих органів.

Ліквідаційна комісія звернулась до Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України з листом №ВДЗ/156 від 14.08.2017 з приводу поновлення документів для отримання пенсії по втраті годувальника - ОСОБА_4 . Отже саме з цього часу відповідачу 2 стало відомо про початок оформлення документів ліквідаційною комісією.

Але Департамент персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України, на думку позивача, допустив протиправну бездіяльність, яка розпочалась з 15.08.2017, не здійснювало координацію по своєчасному виконанню ліквідаційною комісією своїх обов`язків по оформленню необхідних документів для призначення пенсії дітям позивача та передачі їх до уповноваженого органу для подальшого оформлення та подання до територіального управління Пенсійного фонду, не здійснював контроль по вказаному питанню.

Позивач вважає, що відповідач 2 не забезпечило своєчасне виконання: Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; «Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007р.; Наказу МВС України від 04.05.2016р. №351 який затвердив «Інструкцію про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, звільненим зі служби, та членам їх сімей»; Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань», затвердженої Наказом МВС України №760 від 10.09.2018р.; Закону Украйни «Про звернення громадян» та не здійснило належний контроль за роботою Департаменту персоналу організації освітньої та наукової діяльності МВС України і територіального органу -Ліквідаційної комісії ГУ МВСУ у Луганській області відносно виконання вказаних наказів та законодавства України про пенсійне забезпечення. Що причинило матеріальну та моральну шкоду.

На підставі викладеного, позивач просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

23.01.2020 до канцелярії суду від Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії надійшов відзив на позовну заяву від 22.01.2020 вих.№75/8, в якому заперечував щодо позовних вимог (т.1 а.с.62-65). В обґрунтування відзиву зазначив, що із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 до ГУМВС України у Луганській області звернулась 23.01.2019, після отримання якої ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області здійснило оформлення всіх необхідних документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника та направило матеріали в день отримання зазначеної заяви ОСОБА_1 про призначення пенсій, а саме 23.01.2019 супровідним листом ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 23.01.2019 № ВДЗ/7 для подальшого їх опрацювання та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до відділу координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України (оскільки до повноважень ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області відповідно до Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 20.10.2011 № 1074, не входить здійснення вказаних дій). До 23.01.2019 із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника до ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_1 не зверталася.

Відповідач 1 також зазначив щодо тверджень позивача про звернення 27.07.2017 із заявою про призначення пенсії, то 27.07.2017 ОСОБА_1 зверталася до ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області із заявою про сприяння у відновленні документів, яка не може сприйматися як відповідна заява про призначення пенсії в розумінні Порядку від 30.01.2007 № 3-1. Будь-яких інших заяв, крім вищезазначеної від 27.07.2017, від ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області не надходило, що не заперечується самим позивачем. А тому підстави для відшкодування матеріального збитку у вигляді недоотриманої пенсії в разі втрати годувальника відсутні. Щодо стягнення моральної шкоди відповідач 1 вказав, що будь-яких доказів ОСОБА_1 на підтвердження не надає, що свідчить про те, що вимога про стягнення моральної шкоди є недоведеною. Відповідач 1 вважає, що факт завдання моральної шкоди ОСОБА_1 є недоведеним та необґрунтовано визначено розмір моральної шкоди. На підставі викладеного Головне управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В подальшому, з урахуванням заяви позивача про зміну позовних вимог, 18.02.2020 до канцелярії суду від Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії надійшов відзив на позовну заяву від 14.02.2020 вих.№75/20, в якому також заперечував щодо позовних вимог (т.1 а.с.111-115). В обґрунтування відзиву надав заперечення на позовну заяву, аналогічні викладеним у відзиві від 22.01.2020 вих.№75/8 та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

18.03.2020 до канцелярії суду від Міністерства внутрішніх справ України надійшов відзив на позовну заяву від 17.03.2020 №12/6-677, в якому заперечував щодо позовних вимог (т.1 а.с.159-162). В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач вказує, що 27.07.2017 звернулася до ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Луганській області із заявою про оформлення документів для призначення пенсії по втраті годувальника дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Проте, як вбачається із змісту доданої до позову копії заяви від 27.07.2017 б. н., у ній позивач просить Голову ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Луганській області сприяти в поновленні необхідних документів для оформлення пенсії по втраті годувальника. Відповідач 2 вказав, що у листі від 22.08.2017 № 6/2-345 Ж ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Луганській області зазначала, що «...у зв`язку із захопленням адміністративної будівлі ГУ МВС України у Луганській області незаконними збройними формуваннями разом з усією наявною службовою документацією відомості щодо проходження служби ОСОБА_4 для призначення пенсії по втраті годувальника були відновлені частково. Без відповідного документального підтвердження проходження служби в МВС (періодів роботи) зробити розрахунок вислуги років не є можливим.». На думку відповідача 2, оскільки відомості щодо проходження служби ОСОБА_4 необхідні для призначення пенсії по втраті годувальника опинилися на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, навіть у разі звернення 27.07.2017 із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, дана заява все одно не могла бути розглянута по суті та вирішена на користь позивача, з огляду на вказані обставини. Крім того, з інших наданих позивачем доказів, а саме копії заяви про призначення/перерахунок пенсії від 23.01.2019 б.н., вбачається, що із відповідною заявою позивач звернулася лише 23.01.2019. За таких обставин, як вважає відповідач 2, заявлені позовні вимоги про стягнення 94768,73 грн майнової шкоди в якості відшкодування неотриманої пенсії по втраті годувальника ОСОБА_4 за період з 07 серпня 2016 року по 25 лютого 2018 року є безпідставними. З огляду на безпідставність задоволення позовних вимог щодо бездіяльності відповідачів, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 180000,00 грн, оскільки вони є похідними від первісних вимог. Також, відповідач 2 вважає безпідставність позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки у позовній заяві остання належним чином не обґрунтувала міркування з яких вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди та якими доказами це підтверджується. На підставі викладеного, відповідач 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

18.03.2020 до канцелярії суду від Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії надійшли письмові пояснення від 17.03.2020 №75/35, в яких відповідач 1 поетапно зазначив про вчинені ним дії щодо збору та відновлення документів, необхідних для призначення пенсії (т.1 а.с.166-183).

06.04.2020 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив Міністерства внутрішніх справ України (т.1 а.с.232-234). В обґрунтування відповіді на відзив, позивач зазначила, що на час звернення з заявою до відповідача 1 діяв Наказ МВС України від 04.05.2016 №351, котрим була затверджена «Інструкція про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, звільненим зі служби, та членам їх сімей». Цей наказ діяв до 06.11.2018. Наказом №351 на уповноважений структурний підрозділ були покладені обов`язки - підготовка та подання до територіальних органів Пенсійного фонду України документів, необхідних для призначення пенсії, розгляд листів та звернень щодо оформлення документів для призначення пенсії; взаємодія з органами державної влади з питань пенсійного забезпечення, та інші. Керуючись цією інструкцією відповідач 1 продиктував позивачу як написати заяву позивачу, що і було зроблено останнім. Позивач зазначив, що в п.1 розділу III наказу №351 вказано, що структурні підрозділи кадрового забезпечення не пізніше 3 робочих днів після звернення осіб, які мають право на пенсію готують розрахунок вислуги років, та інші документи в строки указані в цьому порядку. Таким чином, згідно з наказом №351 для своєчасного призначення пенсії, відповідачам потрібно було не пізніше 3 робочих днів після звернення позивача оформити документи. 27.07.2017 позивач звернулася до відповідача 1, як на той час вимагало чинне законодавство, а пакет документів для призначення пенсії по втраті годувальника відповідачем 1 був сформований через 18 місяців, а саме в січні 2019 року (лист №1/111/58-2019 від 02.01.2019). Позивач вважає, що відповідач 1 порушив строки встановлені діючим на той час законодавством, та своєчасно не оформив документи для призначення дітям пенсії. Також, на думку позивача, відповідач 1 та відповідач 2 не надали до суду доказів які б підтвердили, що ними були прийняти всі засоби для своєчасного оформлення документів, та які дії вони виконували, щоб прискорити поновлення документів яких недоставало для призначення пенсії загиблого офіцера міліції. Відповідач-1 своїм листом за №6/2-346-ЛК від 22.08.2017 повідомив позивача, що «...для призначення Вам пенсії по втраті годувальника відомості були відновлені частково». А також в цьому листі вказано, що після підтвердження МВС України інформації щодо проходження служби ОСОБА_4 «буде затверджено розрахунок вислуги років та направлено до сектору пенсійного забезпечення, про що Ви будете проінформовані додатково». Однак, як вказує у відповіді на відзив позивач, повідомлення відповідача 1 було надано лише в січні 2019 року. Таким чином, відповідачами своєчасно не були виконані вимоги Наказу МВС України від 04.05.2016 №351, дія котрого поширювалася до 06.11.2018; наказу МВС України №760 від 17.09.2018, який почав діяти з 06.11.2018 та Постанови Правління Пенсійного фонду України за №3-1 від 30.01.2007. Що стосується аргументів відповідача 2 відносно моральної шкоди, то позивач вважає їх необґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, позивач просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Державна казначейська служба України правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась.

Ухвалою суду від 24.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання (т.1 а.с.1-2).

Ухвалою суду від 04.02.2020 заяву ОСОБА_1 про залучення до участі у справі у якості співвідповідача Міністерство внутрішніх справ України задоволено, залучено Міністерство внутрішніх справ України до участі у справі №360/5212/19 співвідповідачем (т.1 а.с.99-100).

Ухвалою суду від 20.02.2020 клопотання представника відповідача про продовження строку підготовчого провадження у справі задоволено, продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі на тридцять днів (т.1 а.с.121).

Ухвалами суду від 06.03.2020 та від 17.03.2020 у задоволені клопотання представника Міністерства внутрішніх справ України про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції у справі №360/5212/19 відмовлено (т.1 а.с.141,156).

Ухвалою суду від 18.03.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (т.1 а.с.198).

Ухвалою від 20.05.2020 суд витребував від МВС України докази отримання МВС України від ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області матеріалів ОСОБА_4 з приводу призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 (супровідний лист від 23.01.2019 №ВДЗ/7), які були направлені на адресу МВС України за допомогою підрозділу урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку 24.01.2019; зобов`язав відповідача 2 надати суду письмові пояснення з приводу строків розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії по втраті годувальника від 23.01.2019 та надіслання пакету документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення пенсії по втраті годувальника (т.2 а.с.3-4).

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила суд задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача 1 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, надала пояснення аналогічні викладеним у відзивах на позовну заяву та письмових поясненнях, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представники відповідача 2 та відповідача 3 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином (т.2 а.с.10,11,19,20).

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача 1, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79,90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 (т.1 а.с.8, зворотній бік а.с.8).

Позивач є матір`ю - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.9,10).

Позивач також була дружиною ОСОБА_4 , підполковника міліції (НОМЕР_4), начальника Рубіжанського міського відділу Головного МВС України у Луганській області, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 26.07.2017 (т.1 а.с.11,12).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 27.07.2017 та свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 26.07.2017 наказом Головного управління МВС України у Луганській області від 17.08.2017 №9 підполковника міліції ОСОБА_4 (НОМЕР_4), начальника Рубіжанського міського відділу Головного МВС України у Луганській області з 15.07.2014 відповідно до п.72 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ виключено з кадрів Міністерства внутрішніх справ у зв`язку зі смертю (т.1 а.с.13).

27.07.2017 позивач звернулась з заявою, в якій просила посприяти у відновленні необхідних документів для оформлення пенсії по втраті годувальника. В додатках до заяви були додані копії свідоцтва про смерть, свідоцтва про шлюб, паспорта позивача, посвідка на постійне проживання, паспорта ОСОБА_4 та витягу з наказу №1112 о/с від 25.06.2010 (а.с.66).

14.08.2017 листом за №ВДЗ/156 Головне управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії звернулось до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності, в якому просив надати інформацію та витяги з наказу щодо посади, яку займав ОСОБА_4 в період з 28.06.2008 по 26.06.2010 - начальник 2-го відділу Управління спеціальних операцій (підрозділ міліції особливого призначення) ВМС України (т.1 а.с.53).

22.08.2017 за №6/2-348ЛК Головне управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії повідомило ОСОБА_1 , що у зв`язку із захопленням адміністративної будівлі ГУМВС України у Луганській області незаконними збройними формуваннями разом з усією наявною службовою документацією відомості щодо проходження служби ОСОБА_4 для призначення пенсії по втраті годувальника були відновлені частково. Без відповідного документального підтвердження проходження служби в МВС (періодів роботи) зробити розрахунок вислуги років не є можливим. Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганській області відправлено запит до МВС України для підтвердження інформації щодо проходження служби ОСОБА_6 та після надходження цих матеріалів буде затверджено розрахунок вислуги років та направлено до сектору пенсійного забезпечення (т.1 а.с.45).

11.09.2017 за №22/1/2-3862 МВС України надіслало на адресу відповідача 1 витяги з наказів МВС України від 28.06.2008 №1106 о/с, від 25.06.2010 №1112 о/с та від 10.04.2014 №555 о/с у чистині призначення, переміщення ОСОБА_4 для оформлення пенсії по втраті годувальника його родині (т.2 а.с.16-17).

Також судом встановлено, що з метою складання висновку про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) відносно ОСОБА_4 ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії звернулося до військової прокуратури Сил антитерористичної операції (якою проводилося досудове розслідування вказаного кримінального провадження) листом від 29.06.2017 № ВДЗ/118 з проханням надати за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001045 від 13.07.2014 з урахуванням матеріалів кримінального провадження № 0000123 від 21.04.2017 інформацію про обставини зникнення та загибелі ОСОБА_4 , а також місця перебування останнього з часу зникнення до моменту виявлення його решток (т.1 а.с.186-187).

На вказаний лист військовою прокуратурою Сил антитерористичної операції було надано відповідь від 14.07.2017 № 04-1045-17, у якій зазначено що слідчим відділом військової прокуратури Сил антитерористичної операції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001045 від 13.07.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, п.1 ч.2 ст.115, ч.3 ст.146, ч.1 ст.289 КК України за фактами умисного вбивства ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , незаконного позбавлення волі, що спричинило тяжкі наслідки та незаконного заволодіння транспортним засобом та роз`яснено з посиланням на ст. 222 КПК України, що на даний час розголошення запитуваної ГУМВС України у Луганській області інформації може негативно вплинути на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні (т.1 а.с.188).

30.01.2018 ліквідаційна комісії ГУМВС України у Луганській області листом № ВДЗ/21 повторно звернулася до військової прокуратури Сил антитерористичної операції з метою отримання інформації щодо обставин зникнення та загибелі колишнього начальника Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області ОСОБА_4 , а також місця перебування останнього з часу зникнення до моменту виявлення його решток (т.1 а.с.189).

На зазначений лист військова прокуратури Сил антитерористичної операції надала відповідь від 21.02.2018 № 04-266 вих.-18, яку було отримано ГУМВС України у Луганській області 27.03.2018, про ще свідчить реєстраційний вхідний номер № 2284 від 27.03.2018 (т.1 а.с.190).

На підставі отриманої інформації прокуратури Сил антитерористичної операції та Департаменту державного майна та ресурсів МВС України ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії було проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався в липні 2014 року з ОСОБА_4 , в ході проведення якого було встановлено, що смерть начальника Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області підполковника міліції ОСОБА_4 є нещасним випадком, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, на підставі чого складено акт спеціального розслідування нещасного випадку за формою НТ* № 8 від 31.08.2018 (т.2 зворотній бік а.с.35-37).

02.01.2019 за №1/111/58-2019 Головне управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії повідомило ОСОБА_1 , що останній необхідно звернутись до ліквідаційної комісії ГУМВСУ у Луганській області для написання заяви для призначення пенсії згідно з вимогами Постанови правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.24).

23.01.2019 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника на 2 утриманця (т.1 а.с.67, т.2 а.с.25-зворній бік).

23.01.2019 за №ВДЗ/7 Головне управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії направило до начальника відділу координації соціальних та пенсійних завдань ДПООНД МВС України матеріали ОСОБА_4 для доповнення необхідними документами для подальшого їх надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 (т.1 а.с.68, т.2 а.с.24).

Вказані документи надійшли до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Управління координації соціальних та пенсійних питань Міністерства внутрішніх справи України 29.01.2019 (т.2 а.с.24).

06.02.2019 за №27-лк відповідач 1 надіслав відповідачу 2 в додаток до матеріалів на призначення пенсії по втраті годувальника розрахунок вислуги років для призначення пенсії, довідку з електронної бази про проходження служби в ОВС України загиблим ОСОБА_4 та довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) на ім`я ОСОБА_4 .

Вказані документи надійшли до ДПООНД МВС України 13.02.2019 (т.2 а.с.43).

18.02.2019 Міністерство внутрішніх справ України підготувало подання №521 про призначення пенсії, яким представило до призначення пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 (т.2 а.с.26).

20.02.2019 за №22/6-870 Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Управління координації соціальних та пенсійних питань Міністерства внутрішніх справи України направило до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області документи ОСОБА_1 для призначення пенсії в разі втрати годувальника - підполковника міліції ОСОБА_4 (подання №521) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (т.1 а.с.25, т.2 а.с.25).

Вказані документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшли 26.02.2019, пенсію було призначено з 26.02.2018 (т.1 а.с.17).

З довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 17.09.2019 №414 вбачається, що починаючи з лютого 2018 року ОСОБА_1 отримує пенсію в разі втрати годувальника (т.1 а.с.15,16).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги, відзиви та пояснення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій відповідачів 1 та 2, суд керується критеріями, закріпленими у частині другій статті 2 КАС України, що відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень суб`єкти владних повноважень.

Так, відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому в рамках адміністративного судочинства як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Так, спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції станом на час виникнення правовідносин між сторонами) (далі Закон №2262-XII); постановою Правління Пенсійного Фонду України №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за N 135/13402 (далі - Порядок №3-1); Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 17 вересня 2018 року № 760, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2018 р. за № 1152/32604 (далі - Інструкція №760).

Закон №2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно частини третьої статті 1 Закону №2262-XII члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 29 Закону №2262-XII пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Стаття 30 Закону №2262-XII встановлює перелік членів сім`ї, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника. До нього входять, серед інших, непрацездатні діти.

Таким чином, непрацездатні діти загиблого ОСОБА_4 мають право на призначення пенсії в разі втрати годувальника, що не оскаржується сторонами.

Згідно частини першої статті 48 Закону №2262-XII заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Стаття 49 Закону №2262-XII передбачає, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України (частина перша).

Отже, відповідно до вказаних норм Закону №2262-XII пенсія в разі втрати годувальника призначається органом Пенсійного фонду України виключно за заявою особи, яка має право на призначення такої пенсії, яка подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки.

Відповідно до пункту 2 Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника подаються членами сім`ї померлого годувальника, якому на момент смерті не було призначено пенсію, до органів, що призначають пенсії, через уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших органів.

Згідно пункту 10 Порядку №3-1 для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються такі документи: заява про призначення пенсії згідно додатку 1; копія свідоцтва про смерть годувальника; витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю; висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби); довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні; документи, передбачені абзацами третім, шостим - дев`ятим пункту 7 цього Порядку (такими документами є: грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта).

Для призначення пенсії в разі втрати годувальника особам, зазначеним у пункті "а" статті 30 Закону ( 2262-12 ), додатково подаються такі документи: копія свідоцтва про народження; довідка з навчального закладу про навчання із зазначенням дати його закінчення, а також про перебування на повному державному утриманні; довідка Лікарсько-консультативної комісії про визнання дитини інвалідом або довідка МСЕК про визнання особи інвалідом з дитинства; копії свідоцтв про смерть батьків або інші документи, які підтверджують відсутність батьків (у разі призначення пенсії братам, сестрам, онукам); рішення суду про всиновлення; копія рішення про опіку чи піклування (у разі призначення пенсії дітям, які втратили обох батьків).

Отже як норми Закону №2262-XII, так і норми Порядку №3-1 передбачають звернення особи за призначенням пенсії виключно на підставі заяви, яка має затверджену форму та надання всього вказаного вище переліку документів.

Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що з заявою про призначення пенсії встановленого зразка ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 23.01.2019 (т.2 а.с.25-зворотній бік). Заяву подала через ГУ МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії.

Відповідно до пункту 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Таким чином Порядок №3-1 визначає, що підготовку всіх необхідних документів та подання про призначення пенсії, а також направлення всього пакету документів для призначення пенсії до органу Пенсійного фонду здійснює відповідний уповноважений структурний підрозділ.

При цьому, починаючи з 2015 року ГУ МВС України у Лугнаській області перебуває в стані припинення у зв`язку з ліквідацією, в листопаді 2015 року затверджена ліквідаційна комісія (т.1 а.с.70).

Відповідно до Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 р. №1074 до повноважень ліквідаційної комісії не входить підготовка всіх необхідних документів та подання про призначення пенсії, а також направлення всього пакету документів для призначення пенсії до органу Пенсійного фонду.

Таким чином, ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Луганській області не є уповноваженим структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України, на який покладено обов`язок щодо оформлення всіх необхідних документів, подання про призначення пенсії та направлення їх до органу Пенсійного фонду.

Між тим, таким уповноваженим структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України, на який покладено обов`язок щодо оформлення та подання до територіальних органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-XII, є Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України (далі -ДПООНД МВС України).

Вказані обставини підтверджуються Положенням про Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 24.05.2018 №440 (т.1 а.с.214,215-227).

Матеріалами справи також підтверджено, що питання щодо підготовки та подання документів про призначення пенсії колишнім працівникам міліції до територіальних органів Пенсійного фонду України віднесені до повноважень відділу координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України (т.1 а.с.184).

Як вже було встановлено судом раніше в день отримання від позивача 23.01.2019 заяви встановленого зразка про призначення пенсії Головне управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії за №ВДЗ/7 направило до начальника відділу координації соціальних та пенсійних завдань ДПООНД МВС України матеріали ОСОБА_4 для доповнення необхідними документами для подальшого їх надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 (т.1 а.с.68, т.2 а.с.24).

Документи були направлені на адресу МВС України за допомогою підрозділу урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку 24.01.2019 (т.1 а.с.248).

Вказані документи надійшли до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності 29.01.2019 (т.2 а.с.24).

Відповідно до пункту 1 розділу III Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 17 вересня 2018 року № 760, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2018 р. за № 1152/32604 (далі - Інструкція №760) , саме яка є чинною на дату подачі заяви позивача про призначення пенсії, уповноважені структурні підрозділи:

1) приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком.

Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії;

2) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії;

3) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів;

4) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу). […]

5) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; […].

Аналізуючи викладені норми та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що уповноважений структурний підрозділ - в даному випадку ДПООНД МВС України в особі відділу координації соціальних та пенсійних завдань - має визначені Інструкцією №760 обов`язки щодо підготовки та направлення документів до територіальних органі Пенсійного фонду України.

При цьому вказаною Інструкцією чітко визначено, що оформлення особі подання про призначення пенсії та направлення до органу, що призначає пенсії, здійснюється в 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів.

Отже вказаний строк обчислюється не лише з дня отримання тільки заяви про призначення пенсії, але й всіх необхідних документів.

Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що 13.02.2019 на адресу відділу координації соціальних та пенсійних завдань ДПООНД МВС України від ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області ще надійшли необхідні документи для призначення пенсії по втраті годувальника (т.2 а.с.43).

Таким чином, саме з моменту отримання всіх необхідних документів у відділу координації соціальних та пенсійних завдань ДПООНД МВС України виник обов`язок в 10-денний строк підготувати подання про призначення пенсії та направлення всього пакету документів до Головного управління Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що подання про призначення пенсії №521 було підготовлено Міністерством внутрішніх справ України 18.02.2019, а 20.02.2019 весь пакет документів за №22/6-870 був направлений Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справи України до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (т.2 а.с.25,26).

Отже, аналізуючи у сукупності встановлені фактичні обставини справи та норми, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що відповідач 1 та відповідач 2 при підготовці, оформленні та направленні всіх необхідних документів для призначення пенсії непрацездатним дітям загиблого ОСОБА_4 у разі втрати годувальника діяли в межах своїх повноважень, у спосіб та у строки, передбачені законом, а тому підстави для визнання протиправною їх бездіяльність відсутні.

Доводи позивача про те, що обчислення строків бездіяльності відповідача 1 при оформленні всіх документів необхідно здійснювати з дати подання нею заяви від 27.07.2017, суд вважає безпідставними з огляду на те, що станом на 27.07.2017 позивач не зверталась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про призначення пенсії в разі втрати годувальника. З такою заявою вона звернулась лише 23.01.2019, отже обов`язок щодо оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника та надання їх до уповноваженого структурного підрозділу МВС України виник саме з дня звернення позивача з заявою встановленого зразку про призначення пенсії.

Що стосується заяви позивача від 27.07.2017, то зміст її зводиться до прохання ОСОБА_1 посприяти ліквідаційну комісію у поновленні необхідних документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника, що і було зроблено ліквідаційною комісією, після отримання вказаної заяви позивача на протязі тривалого часу (т.1 а.с.85).

При цьому тривалість проміжку часу (з 27.07.2017 (дата звернення ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії з заявою про сприяння поновлення документів) по 02.01.2019 (дата листа ліквідаційної комісії на ім`я ОСОБА_1 щодо необхідності надання певного переліку документів, в тому числі і заяви про призначення пенсії)), обумовлена тим, що на протязі всього цього часу ліквідаційна комісія вживала всіх заходів з ціллю відновлення втрачених документів на загиблого ОСОБА_4 , оскільки адміністративна будівля ГУМВС України у Луганській області була захоплена незаконними збройними формуваннями разом з усією наявною службовою документацією, що підтверджується Витягом з кримінального провадження №0000359 (т.1 а.с.245-247).

Окрім того, на протязі цього часу відповідач 1 здійснював заходи щодо підготовки акту про нещасний випадок невиробничого характеру, який є однією з обов`язкових підстав, та входить до обов`язкового переліку документів, необхідних для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Складання акту лише у серпні 2018 року було обумовлено відсутністю всіх необхідних документів, які потрібні для розслідування нещасного випадку, та проведення всіх організаційних дій з цього приводу (т.1 а.с.186-187,188,189,190,191,192, т.2 а.с.35-зворотній бік - 37).

Також при підготовці довідок відносно додаткових видів грошового забезпечення загиблого ОСОБА_4 були задіяні інші ліквідаційні комісії міських відділків ГУМВС України у Луганській області, які надали їх відповідачу 1 лише у грудні 2018 року та у січні 2019 року (т.2 а.с.31-зворотній бік - 32).

Крім того, на підставі всіх відновлених та зібраних документів, відповідачем 1 був виданий наказ від 14.12.2018 №21 о/с, згідно якого вніс зміни в наказ від 17.08.2017 №9 о/с щодо визначення вислуги років загиблого ОСОБА_4 у календарному обчисленні та в пільговому (т.2 а.с.33,34).

Отже, судом на підставі зібраних доказів встановлено, що від дати звернення позивача до відповідача 1 з заявою щодо сприяння у відновленні документів необхідних для призначення пенсії до дати направлення позивачу відповідачем 1 листа щодо необхідності надання певного переліку документів, останній вживав чіткі послідовні дії у спосіб передбачений законом та в межах своїх повноважень, направлені на відновлення документів та підготовку інших необхідних документів для призначення пенсії у разі втрати годувальника.

Крім того, жодним нормативно-правовим актом не врегулювано питання щодо строків відновлення документів.

Що стосується посилання позивача на те, що відповідач 1 в такому разі порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян», то суд з цим не погоджується, оскільки відповідач 1, у строки передбачені статтею 20 вказаного Закону, надав позивачу відповідь від 22.08.2017 №6/2-348 лк щодо часткового відновлення документів та вчинення дій необхідних для подальшого їх відновлення та здійснення розрахунку вислуги років (т.1 а.с.14).

Посилання позивача на те, що до спірних правовідносин необхідно застосувати також норми Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України, звільненим зі служби, та членам їх сімей, затвердженої наказом МВС України 04.05.2016 №351, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №774/28904, згідно якої структурні підрозділи кадрового забезпечення не пізніше 3 робочих днів після звернення осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, готують розрахунок вислуги років, є також безпідставними, оскільки вказана Інструкція визначала порядок подання та оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцями Національної гвардії, звільненим зі служби, та членам їх сімей. Оскільки загиблий ОСОБА_4 не був військовослужбовцем Національної гвардії України, тому вказана Інструкція не регулює спірні правовідносини, що виникли між сторонами.

Доводи позивача про те, що, перебуваючи під впливом емоційного стану після дізнання про смерть чоловіка, вона не усвідомлювала з якою саме заявою їй необхідно було звертатись у липні 2017 року для отримання пенсії у разі втрати годувальника, суд вважає неприйнятними, оскільки, як вже зазначав суд раніше, і Закон №2262-XII, і Порядок №3-1 передбачають подачу заяви установленого зразка до територіального органу Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших органів. Таким чином діє заявочний принцип, реалізувати який повинна саме особа, яка звертається за призначенням пенсії. Дослідженням змісту заяви позивача від 27.07.2017, судом встановлено, що її неможливо порахувати як заяву про призначення пенсії у разі втрати годувальника, оскільки вона повністю не відповідає додатку 1 Порядку №3-1, адресована голові ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області та чітко містить прохання у сприянні відновлення необхідних документів для призначення пенсії, а не щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника.

При цьому у період з 27.07.2017 по 22.01.2019 позивач з заявою установленого зразка про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області не зверталась. З такою заявою ОСОБА_1 звернулась лише 23.01.2019 після запропонування відповідачем 1 (т.1 а.с.54, т.2 а.с.25 - зворотній бік).

По вище викладеним підставам суд вважає неприйнятними й твердження позивача про те, що відповідач 2 допустив протиправну бездіяльність з приводу не здійснення координації по своєчасному виконанню відповідачем 1 своїх обов`язків по оформленню необхідних документів для призначення пенсії та передачі їх до уповноваженого органу - Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справи України і для подальшого оформлення та подання до територіального органу Пенсійного фонду України. Суд ще раз акцентує увагу на тому, що з заявою установленого зразка про призначення пенсії позивач звернулась 23.01.2019, того ж дня відповідач 1 надіслав весь пакет документів, який був готовий на той час, до відповідача 2 і 06.02.2019 в додаток до цих документів надіслав відповідачу 2 ще необхідні для призначення пенсії документи відносно ОСОБА_4 . Таким чином здійснювати таку координацію відповідачем 2 по відношенню до відповідача 1 необхідності не було.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За приписами частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі 1 та 2 довели правомірність своїх дій під час оформлення документів необхідних для призначення пенсії дітям позивача у разі втрати годувальника. Підстав для визнання протиправною бездіяльності з боку відповідачів по відношенню до позивача судом не встановлено. Як наслідок, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача 94768,73 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди, та 180000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки вони є похідними від первинних вимог, у задоволенні яких суд відмовив.

За таких обставин, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відповідно до статті 139 КАС України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Головного управління МВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльність та стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк оскарження судового рішення продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Текст повного судового рішення складено 19 червня 2020 року.

Суддя Н.М. Басова