Справа № 420/3273/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3273/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (вул. Канатна, 83, . Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якому позивач, уточнивши позовні вимоги, просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 03.01.2020 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0 га, із цільовим призначенням для ведення особистого сільського господарства;

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка має кадастровий номер::01:001:0403, шляхом поділу з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області

зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області прийняти рішення, яким надати дозвіл на розробку документації щодо відведення земельної ділянки;

стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 20.06.2019 року та 04.07.2019 року позивач зверталась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з окремим клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопоьського району Одеської області або мотивовані відмові в наданні вказаного дозволу. Клопотання були подані з географічними матеріалами на бажану земельну ділянку із позначенням її місця розташування. А саме, бажана земля межує з земельною ділянкою з кадастровим номером::01:001:0451. За результатом розгляду зазначених звернень відповідачем надані відповіді про відмову у задоволенні клопотань у вигляді листів. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2019 року у справі №420/4849/19 визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови, згідно з листами від 23.07.2019 року №Б-7173/0-4201/0/37-19, від 08.08.2019 року №Б-7936/0-4568/0/37-19, ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області розглянути клопотання у встановленому законодавством порядку.

Представник позивача зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2019 року у справі №420/4849/19 ГУ Держгеокадастру в Одеській області видано наказ від 03.01.2020 року про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1 , а саме відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0 га, із цільовим призначенням для ведення особистого сільського господарства з таких підстав: Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області затверджений перелік земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, до якого включена земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність.

Позивач вважає, що даний наказ не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки на законодавчому рівні закріплено підстави такої відмови, вони є вичерпними і додаткового тлумачення не потребують.

Крім того, представник позивача стверджує, що відповідні клопотання позивачем були подані на розгляд відповідачу 20.06.2019 року та 04.07.2019 року, тому відповідач не мав права 30.07.2019 року вносити дану земельну ділянку до переліку ділянок, право оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, чим в свою чергу відповідач здійснив грубе порушення земельного законодавства.

Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області 12.05.2020 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що Головне управління вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2019 року у справі №420/4849/19 ГУ Держгеокадастру в Одеській області видано наказ від 03.01.2020 року №15-124/13-20-СГ, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, з підстави, що земельну ділянку яку бажає отримати у власність позивач, включено до переліку земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами.

Також, щодо вимоги про зобов`язання Головне управління прийняти рішення, яким надати дозвіл на розробку документації щодо відведення земельної ділянки, представник відповідача зазначає, що у разі задоволення цієї вимоги відбудеться втручання суду в дискреційні повноваження Головного управління, що є неприпустимим.

Крім того, представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області зазначає, що також безпідставною та необґрунтованою є вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн, оскільки позивачем не представлено доказів на підтвердження душевних страждань, моральних страждань, переживань, що були заподіяні органом Держгеокадастру та не представлено відповідного розрахунку.

Від позивача 12.05.2020 року надійшла до суду відповідь на відзив, в якій представник позивача ще раз зазначив, що відповідач кожного разу надавав рішення які суперечить одне одному, та вніс спірну земельну ділянку до переліку ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги лотами, чим в свою чергу, відповідач здійснив грубе порушення земельного законодавства.

Щодо стягнення моральної шкоди, представник позивача зауважив на тому, що неналежне виконання органами державною влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною утверджувати та забезпечувати її права. Відсутність наслідків у вигляді розладу здоров`я в наслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

Представником відповідача 11.06.2020 року до суду надані заперечення, в яких зазначив, що відсутні підстави для стягнення з Головного управління витрат на професійну правничу допомогу, оскільки написання однакових адвокатських запитів, які подані від імені представника Ковальчука О.М. без зазначення особи, в інтересах якої він діє, позовних заяв, клопотань та подачі їх до суду не займає такої кількості часу, яку зазначає представник позивача в акті прийому передачі юридичних послуг. В свою чергу, представником позивача не доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими.

Ухвалою суду від 17.04.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року у справі №420/4849/19 адміністративний позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови, згідно з листами від 23.07.2019 № Б-7173/0-4201/0/37-19, від 08.08.2019 № Б-7936/0-4568/0/37-19, ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області провести розгляд у встановленому законодавством порядку клопотання (заяви) ОСОБА_1 від 24.06.2019 № Б-7173/0/36-19 та від 09.07.2019 № Б-7936/0/36-19 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, та прийняти за наслідками розгляду наказ. Рішення набрало законної сили 19.11.2019 року.

В зазначеному рішенні суду від 17.10.2019 року судом встановлено, що 24.06.2019 представник Будяк О. ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га, кадастровий номер :01:001:0403, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).

До вказаного клопотання представником позивача додано наступні документи: копію паспорту громадянина України; копію ідентифікаційного коду; графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки - викопіювання з плану землекористування Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області; копія свідоцтва та ордеру на представництво інтересів.

Листом від 23.07.2019 № Б-7173/0-4201/0/37-19 «Про надання відповіді» ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зазначено, що відповідно до доручення Віце-прем`єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлового комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 № 37732/0/1-14 під час розгляду клопотань про надання дозволів на розробку документації із землеустрою щодо земельних ділянок с/г призначення державної власності, необхідно враховувати позицію органів місцевого самоврядування за місце розташування земельної ділянки щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. На момент надання відповіді у ГУ Держгеокадастру в Одеській області відсутня інформація щодо позиції Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області щодо надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, тому Управління відмовляє в наданні дозволу.

09.07.2019 представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням від 04.07.2019, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів).

До вказаного клопотання представником позивача додано наступні документи: копію паспорту громадянина України; копію ідентифікаційного коду; графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки - викопіювання з плану землекористування Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області; копія свідоцтва та ордеру на представництво інтересів.

Листом від 08.08.2019 № Б-7936/0-4568/0/37-19 «Про надання відповіді» ГУ Держгеокадастру в Одеській області відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зазначено, що відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 18.09.2014 № 77 «Про затвердження переліку земельних ділянок» із змінами від 30.07.2019 № 326 «Про доповнення переліку земельних ділянок», згідно з Додатком № 1, бажана до відведення земельна ділянка входить до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами. Також у вказаному листі відповідач зазначав, що ч.3 ст.136 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватись, передаватись в заставу, надаватись у користування до завершення торгів.

В подальшому, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2019 року у справі №420/4849/19 ГУ Держгеокадастру в Одеській області видано наказ від 03.01.2020 року №15-124/13-20-СГ, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, з підстави, що земельну ділянку яку бажає отримати у власність позивач, включено до переліку земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Земельного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016р. №308, з метою проведення, земельних торгів з продажу прав оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з урахуванням листів Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 07.02.2019р. №53/01-22/292, Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 25.01.2019р. №01/01-18/105/174, Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 10.04.2019р. №61, Миколаївської районної державної адміністрації Одеської області від 14.02.2019р. №28/02-16, від 03.07.2019р. №02/02-16/474, Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 18.07.2019р. №02-07/167, Ренійської районної державної адміністрації Одеської області від 21.01.2019р. №01-11/03/62/206, Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області від 13.03.2018р. №101/01-06/951 щодо продажу на земельних торгах прав на оренду земельних ділянок, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області винесено Наказ «Про доповнення переліку земельних ділянок» від 30.07.2019р. №326, пунктом 1 якого доповнено перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами згідно Додатку №1, затвердженого наказом Головного управління Держземагентства в Одеській області «Про затвердження переліку земельних ділянок» №77 від 18.09.2014р., земельними ділянками, визначеними Додатком №1 цього наказу.

Судом встановлено, що відповідно до Додатку №1 до Наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.07.2019р. №326, земельну ділянку кадастровий номер: :01:001:0403, яка розташована за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 17,9836га, включено до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Зі змісту ч. 6 ст. 118 ЗК України слідує, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні, до якого додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

При цьому ч. 7 ст. 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів; використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів; надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні; надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону; надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала; будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд); передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва; надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим; поновлення договорів оренди землі; передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності; надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків; надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; надання в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім доріг, що обмежують масив), відповідно до статті 37-1 цього Кодексу; надання в оренду земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, що обслуговують масив земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч.3 ст.134 Земельного кодексу України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно з ч.1 ст.136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Відповідно до ч.3 ст.135 Земельного кодексу України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Виконавцем земельних торгів є суб`єкт господарювання, який уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення.

Учасником земельних торгів є фізична або юридична особа, яка подала виконавцю земельних торгів документи, зазначені в частині сьомій статті 137 цього Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зареєстрована у книзі реєстрації учасників земельних торгів і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, яка виставляється на земельні торги.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.136 Земельного кодексу України добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Згідно з ч.4 ст.136 Земельного кодексу України підготовка лотів до проведення земельних торгів включає: а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості); б) державну реєстрацію земельної ділянки; в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку; г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї; ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї; д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки; е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України; є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок; ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності, є організатором земельних торгів, яке відповідно до вимог чинного законодавства, наділено повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги. При цьому, реалізовуючи свої повноваження організатора земельних торгів, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, з урахуванням визначених Земельним кодексом України вимог, мало право прийняти відповідний наказ про доповнення переліку земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.

Крім того, з аналізу зазначених норм земельного законодавства слідує, що прийняттю наказу про доповнення переліку земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги передувала тривала процедура добору земельної ділянки, присвоєння їх кадастрового номеру та її реєстрації.

Як вбачається з додатку №1 до Наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.07.2019р. №326, у графі "Кадастровий номер земельної ділянки" зазначено: :01:001:0403. Так, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області до Переліку вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які вставляються на земельні торги, включено земельну ділянку (лот №2268), якій присвоєно кадастровий номер, у зв`язку з чим, суб`єктом владних повноважень дотримано вимоги щодо форми переліку земельних ділянок, державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.

З огляду на вищевикладене, доводи представника позивача стосовно того, що клопотання позивачем були подані на розгляд відповідачу 20.06.2019 року та 04.07.2019 року, тому відповідач не мав права 30.07.2019 року вносити дану земельну ділянку до переліку ділянок, право оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами є необґрунтованими. Крім того , Земельним кодексом України не передбачено заборони щодо включення земельних ділянок до переліку ділянок сільськогосподарського призначення, які виставляються на земельні торги при зверненні громадянина із клопотанням про надання дозволу щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідно до частини 3 статті 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Із системного аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що наявність у чинному законодавстві України обмежень щодо передачі у користування земельної ділянки, віднесеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Крім того, включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, хоч і не відноситься ні до однієї з підстав, визначених ч.7 ст.118 Земельним кодексом України, однак, з урахуванням вимог ст.136 Земельного кодексу України, є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 03.01.2020 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0 га, із цільовим призначенням для ведення особистого сільського господарства.

Оскільки позовні вимоги про зобов`язання відповідача розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сільськогосподарського призначення, державної власності, орієнтовною площею 2,0 га, яка має кадастровий номер::01:001:0403, шляхом поділу з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту Йосипівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області та прийняти рішення, яким надати дозвіл на розробку документації щодо відведення земельної ділянки є похідними від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 03.01.2020 року, то в їх задоволенні також слід відмовити.

Стосовно вимог позивача про стягнення моральної шкоди та витрат на професійну правничу допомогу, то з огляду на те, що рішення в даній справі прийнято не на користь позивача, відповідно до приписів КАС України вони також задоволенню не підлягають

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-244, 246, 250, 255, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (вул. Канатна, 83, . Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.