Справа № 158/3283/19
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 158/3283/19 пров. № А/857/4322/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.

за участю секретаря судового засідання Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Поліщук С.В., м. Ківерці) у справі №158/3283/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Поліської митниці Держмитслужби в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0366/20400/19.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2020 року позов задоволено. Скасовано постанову Рівненської митниці ДФС України у справі про порушення митних правил № 0366/20400/19 року від 22 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України. Провадження у справі закрито.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив відповідач Поліська митниця Держмитслужби та вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та без урахування всіх обставин справи. Тому апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил № 0366/20400/19 від 22.08.2019 року, винесеною заступником начальника - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчуком В.П. позивача визнано винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 223 658,01 грн. Вищевказана постанова винесена у відсутності позивача.

З вказаної постанови видно, що за результатами документальної невиїзної перевірки ТзОВ «ВЕСТАВТО» дотримання вимог законодавства України з питань митної справи встановлено, що директором ТзОВ «ВЕСТАВТО» ОСОБА_1 заявлено в митних деклараціях типу ІМ40ДЕ № UA204070/2018/103858 від 22.05.2018 року, № UA204070/2018/105101 від 22.06.2018 року та № UA204070/2018/105101 від 02.08.2018 року, з метою зменшення розміру митних платежів, неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості автомобілів марки «RENAULT» модель «KANGOO», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , «CITROEN» модель «BERLINGO, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , «MERCEDES» модель «CITAN», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 та надано з цією метою органом доходів і зборів України документи, що містять такі відомості. Протиправні дії позивача призвели до несвоєчасного, недостовірного та неповного нарахування та сплати митних платежів, що справляються у разі ввезення товарів на митну територію України на загальну суму 74552,67 грн., в тому числі ввізне мито - 23297,71 грн., податок на додану вартість і ввезених на митну територію України товарів 51254,96 грн.

З матеріалів справи встановлено, що ТзОВ «ВЕСТАВТО» відповідно до митних декларацій типу ІМ40ДЕ № UA204070/2018/103858 від 22.05.2018 року, № UA204070/2018/105101 від 22.06.2018 року та № UA204070/2018/105101 від 02.08.2018 року придбало у «РЕДБЕРГ ІНДАСТРІЕС ЛЛП» автомобіль марки «RENAULT» модель «KANGOO», ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 за ціною 1400 Євро, що на момент продажу еквівалентно 46007 грн. 58 коп., «CITROEN» модель «BERLINGO, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , за ціною 1400 Євро, що на момент продажу еквівалентно 44009 грн. 14 коп., «MERCEDES» модель «CITAN», ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , за ціною 1600 Євро, що на момент продажу еквівалентно 55186 грн. 09 коп.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 486 МК України, щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно ст. 489 МК України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 352 МК України передбачено, що під час проведення перевірок посадові особи органів доходів і зборів можуть використовувати документи, визначені Митним кодексом України, податкову інформацію, експертні висновки, судові рішення, документально підтверджені відомості, отримані від уповноважених органів іноземних держав щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів.

Частиною 7 статті 54 МК України встановлено, що якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до п.7 Правил, власник ТЗ або уповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Відповідно до договору № 17/02 від 03.01.2018 року «РЕДБЕРГ ІНДАСТРІЕС ЛЛП» (продавець) зобов`язувалось продати, а ТзОВ «ВЕСТАВТО» (покупець) купити кузова автотранспортних засобів (автомобілів), автотранспортні засоби, сільськогосподарську та будівельну техніку та запчастини до них, відповідно до асортименту, технічних умов, за цінами і комплектацією визначеними у Інвойсах до даного договору, які надаються продавцем, і' які складають невід`ємну частину даного договору. Загальна вартість товарів за даним договором становить 500 000 (п`ятсот тисяч) Євро (а.с. 64-68).

При розмитненні товару ТзОВ «»ВЕСТ АВТО» керувалося договірною вартістю, яка була зазначена у інвойсі № 86 від 31.07.2018 року, інвойсі № 70 від 18.06.2018 року, інвойсі № 60 від 28.05.2018 року (а.с. 40, 45, 55).

Під час розмитнення товару жодних зауважень з боку митних органів не було, не було і зауважень безпосередньо до митної вартості. Крім того, слід зазначити, що митний орган у разі сумніву щодо ціни товару має повноваження запитувати додаткові документи або коригувати митну вартість. Рішення про коригування митної вартості відповідачем не приймалось.

Щодо інформації, отриманої у встановленому порядку від митних органів Литовської Республіки по вказаних вище автомобілях, слід зазначити, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на ухилення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару.

При цьому митниця під час розгляду справи про порушення митних правил жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Рівненської митниці ДФС.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Врахувавши наведене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку відповідач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами не довів правомірність свого рішення щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України, тому суд першої інстанції підставно оскаржувану постанову скасував, а справу про адміністративне правопорушення - закрив.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 241, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 лютого 2020 року у справі №158/3283/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 19 червня 2020 року.