Справа № 826/5621/17
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5621/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Смолій І.В., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Лічевецького І.О., Файдюка В.В.,

при секретарі Горяіновій Н.В.

за участю:

представника відповідача: Смикалова В.Р.

представника третьої особи: Болдіна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2020 року з питань скасування заходів забезпечення позову в справі за адміністративним позовом Народного депутата України ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укртрансгаз» про визнання протиправною та скасування постанови в частині, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся Народний депутат України ОСОБА_1 з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи ОСОБА_2 , ПАТ «Укртрансгаз» про визнання протиправною, незаконною та скасування постанови в частині.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 року забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення дії Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.03.2017 року № 348 «Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і виходу для ПАТ «Укртрансгаз».

10.01.2020 року від представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2017 року.

В обґрунтування підстав скасування ухвали про забезпечення позову, заявник зазначив, що відповідно до якого пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову в даній справі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Акціонерним товариством «Укртрансгаз» подано апеляційні скарги, в яких скаржники просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу про забезпечення позову та задовольнити клопотання про скасування заходів забезпечення позову в даній справі.

Апелянти мотивують свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2017 року, суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність збереження цих заходів на даний час та відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки обставини, які слугували підставою для застосування заходів забезпечення адміністративного позову не змінились та не зникли.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частин першої - другої ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Насамперед, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Також, під час вирішення питання про забезпечення позову, слід врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками вжиття заходів забезпечення позову для інших заінтересованих осіб.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018р. у справі 826/9263/17, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 року, якою забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення дії Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.03.2017 року № 348 «Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для споживачів України для точок входу і виходу для ПАТ «Укртрансгаз», неодноразово переглядалась судами апеляційної, касаційної інстанції та була залишена без змін.

Між тим, судом першої інстанції помилково не взято до уваги твердження заявника - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про існування підстав для скасування вказаних заходів забезпечення позову, оскільки предметом розгляду даної справи №826/5621/17 є скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.04.2017 року № 494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Водночас, судом зупинено дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28.03.2017 року №348 «Про встановлення тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу для ПАТ «Укртрансгаз», яка не є предметом розгляду справи №826/5621/17, та не має розглядатися в розрізі правомірності або неправомірності її прийняття.

Колегія суддів, перевіривши зазначені в апеляційних скаргах доводи звертає увагу, що правовими положеннями п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України регламентовано, що не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Також, сул апеляційної інстанції звертає увагу, що клопотання апелянта про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2017 року було подано до суду першої інстанції 10.01.2020 року.

У свою чергу, починаючи з 19.12.2019 року (тобто в новій редакції) діє п. 6 ч. 3 ст. 151 КАС України, яким визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо встановлення державних регульованих цін (тарифів) на ринку електричної енергії та природного газу, затвердження методик (порядків) їх встановлення (формування, розрахунку).

Тобто, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що під час подання вказаного клопотання від 10.01.2020 року, законних підстав для продовження забезпечення позову не існувало.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції надано неправильну правову оцінку підставам продовження забезпечення заходів адміністративного позову, а тому оскаржувану ухвалу від 03.03.2020 року прийнято з порушенням норм процесуального права.

Наведене свідчить про відсутність підстав для продовження забезпечення заходів адміністративного позову, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 242, 243, 294, 321, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Акціонерного товариства «Укртрансгаз» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2020 року з питань скасування заходів забезпечення позову - скасувати.

Клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 року в справі № 826/5621/17.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, відповідно до ст. 329 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: І.О. Лічевецький

В.В. Файдюк

Повний текст виготовлено 15.06.2020 року