Справа № 401/1102/20
Суддя: Волошина Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 401/1102/20
Провадження № 2-а/401/54/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря Фадєєвої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Світловодську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області Стороженка Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області Стороженка Сергія Вікторовича БАА № 302450 від 22 травня 2020 року, якою на нього було накладено адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп..

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Задорожня Н.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позов. Позивач стверджує, що порушень Правил дорожнього руху України не допускав, його мотоблок «Кентавр» є засобом механізованої обробки ґрунту і реєстрації не підлягає, а також за конструкцією у ньому відсутній цілий ряд необхідних елементів наявних у транспортному засобі, зокрема стоп-сигнали, сигнали повороту, номерні знаки, тощо, а наявність закріпленого до мотоблока напівпричепу на транспортний засіб його не перетворює. Крім того, посвідчення водія відповідної категорії для управління мотоблоком не потрібно.

Відповідач інспектор СРПП Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області Стороженко С.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив залишити їх без задоволення, оскільки, зупиняючи вказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зафіксував очевидні порушення Правил дорожнього руху України. При розгляді справі про притягнення особи до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення керувався нормами чинного законодавства, а постанова містить усі необхідні відомості про обставини вчинених правопорушень.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Судом встановлено, що 22 травня 2020 року відповідачем винесено постанову серії БАА № 302450 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивач ОСОБА_1 22 травня 2020 року о 16 год. 20 хв. в м. Світловодську по вул. Дружби на а/д Р-10 «Канів-Чигирин-Кременчук» керував мотоблоком «Кентавр» з причепом б/н, не маючи посвідчення водія «тракториста» на даний транспортний засіб та не зареєстрував його у встановленому законом порядку, на транспортному засобі відсутні покажчики поворотів та стоп-сигналів, чим порушив п. 2.1, 30.1, 9.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність відповідно ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

При вирішенні спору по суті суд враховує таке.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

З матеріалів справи та переглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписом вбачається та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1 керував мотоблоком «Кентавр» по автомобільній дорозі у місті Світловодську. Принциповим для даної справи є питання чи є «мотоблок», яким керував позивач, транспортним засобом, що підлягає державній реєстрації, чи потребує таке керування наявності посвідчення на керування транспортним засобом, від чого і залежить обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим в установленому порядку.

Диспозицією частини 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно п.п. а.) п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 30.1 ПДР України власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Згідно ч. 7 ст. 121 КУпАП під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128-1, частинах першій і другій статті 129, частинах першій - четвертій статті 130, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 КУпАП слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Частиною 3 статті 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII закріплено положення про те, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Системний аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що «мотоблок», у разі використання його як транспортного засобу для перевезення вантажу або пасажирів (водія), повинен бути зареєстрований для його використання на автомобільних дорогах загальнодержавного значення.

При цьому чинне законодавство не містить інших визначень «мотоблоку», як транспортного засобу і віднесення його до того чи іншого їх виду.

Статтею 8 Конституції України закріплюється принцип верховенства права.

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій пункт 3.1. рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу восьмого пункту 5 частини першої статті 11 Закону України «Про міліцію»).

Диспозиція частини шостої статті 121 КУпАП є бланкетною, тому при виявленні порушень, визначених цією частиною даної статті, у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності мають бути зазначені конкретні правила такої реєстрації, їх підпункт, пункт, назва, що створює умови для уникнення двозначності тлумачення складу адміністративного правопорушення. Так само частини другої статті 126 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу на особу, яка керує транспортним засобом без права керування. Однак, конкретних правил отримання права на керування даним транспортним засобом не визначено.

В постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні обґрунтування порушення правил реєстрації транспортного засобу, що повинен зробити суб`єкт, який здійснює притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в даних спірних правовідносинах має місце «правова невизначеність» щодо визначення правового статусу «мотоблоку», як транспортного засобу, яка не дає змоги особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Таким чином для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За таких обставин, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували наявність вини позивача у порушенні правил дорожнього руху за викладених в оскаржуваній постанові обставин, з огляду на правову невизначеність у вказаних правовідносинах, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242-246, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 302450 від 22 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення з урахуванням п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: інспектор СРПП Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області Стороженко Сергій Вікторович, місцезнаходження: 27500, Кіровоградська область, місто Світловодськ, вул. В.Куцевича, 8).

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л. Волошина