Справа № 160/4388/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2020 року м. Дніпросправа № 160/4388/19
(суддя Маковська О.В. м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №160/4388/19 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» про стягнення коштів за податковим боргом,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області 14 травня 2019 року звернулось до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» в якому, просить стягнути податковий борг з відповідача на користь державного бюджету у розмірі 258461,20 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, та рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Позов обґрунтовано тим, що станом на 10.05.2018 року за відповідачем обліковується податковий борг, який не сплачено та не заявлявся раніше до суду на стягнення на загальну суму 258461,20 грн., що виник в результаті несплати у встановлені терміни грошових зобов`язань по ПДВ в сумі 151441,20 грн. та податку на прибуток в сумі 107020 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Суд, стягнув податковий борг з товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» на користь Державного бюджету в розмірі 254990,20 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків та рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що у відповідача існує податковий борг про який він повідомлений, який ним не оспорений та до теперішнього часу не сплачений. При цьому, суд першої інстанції зробив висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки відповідачем самостійно сплачено частину заборгованості в розмірі 3 471 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції прийняв рішення виходячи виключно з доказів наданих позивачем, при цьому товариством не надавались, а судом не витребовувались, відповідно не досліджувались в цілому первинні документи, документи бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, враховуючи неявку представників сторін, розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, яке задоволенню не підлягає у зв`язку з відсутністю на теперішній час карантину в тому вигляді, в якому його було запроваджено, наявності лише певних протиепідемічних заходів, що мають профілактичну мету, та як наслідок відсутності обставин, які б перешкоджали явці представників сторін до суду або проведення судового засідання за допомогою засобів відеозв`язку, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що за відповідачем станом на 10.05.2018 обліковувалась заборгованість в розмірі 258 461,20 грн. (а.с.22-23)

З матеріалів справи вбачається, що вказаний борг виник з наступних підстав (а.с.25-27).

1. По ПДВ в сумі 151 441,20 грн., виник в результаті несплати у встановлені терміни:

1.1. грошових зобов`язань, самостійно задекларованих платником податків на суму 25 071,00 грн. згідно податкових декларації з ПДВ № від 17.08.2017 в сумі 2 016,0 грн., № від 18.09.2017 в сумі 2 369,00 грн., № від 18.10.2017 в сумі 2 512,00 грн., № від 17.11.2017 в сумі 4 232,00 грн., № від 19.12.2017 в сумі 2 972,00 грн., № від 16.01.2018 сумі 3 019,00 грн., № від 19.02.2018 в сумі 2 318,00 грн., № від 16.03.2018 в сумі 3 441,00 грн., № від 17.04.2018 в сумі 2 192,00 грн.

1.2.штрафних санкцій на загальну суму 124 665,48 грн.:

- донарахованих згідно з п.120.1.1, 120.1.2 ст. 120.1 Податкового кодексу України (далі ПКУ) за актом від 13.06.2017 №312/285/04-36-12-01-33/39966306, податкове повідомлення-рішення (форма «Н» № від 18.07.2017 на суму 147 654,57 грн., залишок непогашеної суми складає 122 379,57 грн.

- донарахованих згідно з п.120.1.1, 120.1.2 ст.120.1 ПКУ за актом від 13.02.2018 №8230/135/04-36-12-08-33/39966306, податкове повідомлення-рішення (форма «Н») № від 26.02.2018 на суму 2285,91 грн.

1.3. пені, нарахованої згідно з п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст 129 ПКУ на суми несвоєчасно грошових зобов`язань, в сумі 1 704,72 грн., в т.ч.:

- 9,11 грн. - з 17.08.2017 по 27.08.2017 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №12227823 від 28.08.2017 на суму 2 016,00 грн.

- 39,92 грн. - з 17.08.2017 по 26.09.2017 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №12625878 від 26.09.2017 на суму 2 369,00 грн.

- 44,41 грн. - з 17.08.2017 по 22.10.2017 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №13007757 від 23.10.2017 на суму 1 613,00 грн.

- 25,49 грн. - з 17.08.2017 по 24.10.2017 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №13074295 від 25.10.2017 на суму 899,00 грн.

- 185,95 грн. - з 17.08.2017 по 23.11.2017 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне дорученням №13550906 від 23.11.2017 на суму 4 232,00 грн.

- 185,6 грн. - з 17.08.2017 по 25.12.2017 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №14007631 від 26.12.2017 на суму 2 972,00 грн.

- 14,98 грн. - з 17.08.2017 по 17.01.2018 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, зменшено боргу по штрафній санкції згідно з п.120.1.1, 120.1.2 ст. 120.1 ПКУ, нарахованим у минулих роках податкове повідомлення-рішення № по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 18.01.2018 на суму 204,00 грн.

- 0,08 грн. - з 17.08.2017 по 25.01.2018 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №14426949 від 26.01.2018 на суму 1,00 грн.

- 233,07 грн. - з 17.08.2017 по 25.01.2018 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №14519867 від 26.01.2018 на суму 3 018,00 грн.

- 235,33 грн. - з 17.08.2017 по 25.02.2018 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №14906186 від 23.02.2018 на суму 2 318,00 грн.

- 425,02 грн. - з 17.08.2017 по 25.03.2018 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №15143684 від 23.03.2018 на суму 3 441,00 грн.

- 129,84 грн. - з 17.08.2017 по 22.04.2018 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №15601240 від 23.04.2018 на суму 933,00 грн.

- 175,92 грн. - з 17.08.2017 по 23.04.2018 на податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017, платіжне доручення №15673567 від 24.04.2018 на суму 1 259,00 грн.

2. По податку на прибуток в сумі 107 020,00 грн., що виник в результаті несплати у встановлені терміни:

2.1. грошових зобов`язань, самостійно задекларованих платником податків в сумі 106 000,00 грн. згідно з податковою декларацією з податку на прибуток підприємств № від 09.11.2017.

2.2. штрафних санкцій в сумі 1 020,00 грн. донарахованих за актом перевірки від 16.03.2018 №12854/04-36-12-39/39966306 про результати камеральної перевірки з питання неподання податкової декларації з податку на прибуток, за наслідками якої винесено податкове повідомлення-рішення № від 02.04.2018.

Як встановлено судом з наданих позивачем пояснень, відповідачем задекларовано грошові зобов`язання в сумі 132 787,00 грн. Станом на 11.05.2018 грошове зобов`язання частково погашено платником в розмірі 26 787,00 грн. Залишок склав 106 000,00 грн., що і заявлено позивачем до стягнення в позовній заяві.

Проте, протягом 2018-2019 зазначена сума була частково самостійно погашена платником в розмірі 3 471,00 грн. Станом на 30.06.2019 податковий борг, який виник по декларації з податку на прибуток підприємств від 09.11.2017 № складає 102 529,00 грн. та 1020,00 грн. - штрафні санкції (а.с.53).

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що загальна сума податкового боргу, яка заявлена позивачем до стягнення, складає 254 990,20 грн., в т.ч. ПДВ - 151 441,20 грн., податок на прибуток 103 549,00 грн.

У зв`язку з несплатою ТОВ «Цветмет ЛТД» грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 ПКУ по ТОВ «Цветмет ЛТД» сформовано податкову вимогу від 22.08.2017 №14475-17/0301 на суму 147 654,57 грн., яку направлено засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення на адресу відповідача та отримано останнім 21.09.2017 (а.с.11).

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПКУ документи вважаються належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПКУ у разі коли у платника податку, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у визначених цим Кодексом випадках суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Відповідно до пункту 49.16 статті 49 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний погасити податкове зобов`язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених Кодексом.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 203.1. статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1. цієї статті для подання податкової декларації (пункт 203.2. ст.203 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.137 Податкового кодексу України податок на прибуток нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 ПКУ, від бази оподаткування. Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 ПКУ, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

Відповідно до п. 137.4. статті 137 ПКУ податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім:

- виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня поточного звітного року і закінчується 30 червня наступного звітного року;

- у разі якщо особа ставиться на облік і контролюючим органом як платник податку протягом податкового (звітного) періоду, перший податковий (звітний) період розпочинається з дати, на яку припадає початок такого обліку, і закінчується останнім календарним днем-такого податкового (звітного) періоду;

- якщо платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), останнім податковим; (звітним) періодом вважається період, на який припадає дата ліквідації.

Відповідно до ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПКУ, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Згідно п.203.2 ст. 203 ПКУ платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи те, що відповідач у визначений законом строк не сплатив узгодженої суми грошового зобов`язання, яка становить 254990,20 грн. та про яку йому було повідомлено шляхом направлення та як наслідок отриманою ним податковою вимогою від 22.08.2017 №14475-17/0301, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

При цьому, доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції прийнято рішення виходячи виключно з доказів наданих позивачем, та судом не витребовувались у відповідача, та відповідно не досліджувались в цілому первинні документи, документи бухгалтерського та податкового обліку, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року, отриманою відповідачем - 21.05.2019 року (а.с.2), останньому надавався п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доданих до нього документів, однак відповідач таким право не скористався.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №160/4388/19 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 18 червня 2020 року.

Повне судове рішення складено 19 червня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко