Справа № 400/1645/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 р. № 400/1645/20
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суд Лебедєва Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 02.04.2020 р. ВП № 61545452,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 02.04.2020 р. ВП № 61545452.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні № 61545452 заступником начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесена безпідставно, оскільки позивач добровільно 26 березня 2020 року виконав рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.09.2019 року по справі № 915/1312/19, що підтверджується Актом приймання - передачі торгівельного місця. Тобто, відповідачем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду у справі № 915/1312/1. Отже, у відповідача були відсутні і підстави для стягнення виконавчого збору у розмірі 9446,00 грн. ОСОБА_1 вважає, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 02.04.2020 року винесена з порушенням чинного законодавства та без врахування всіх обставин справи, а тому вказане рішення підлягає скасуванню, у зв`язку із чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 27.04.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

19.05.2020 року на виконаня ухвали суду від 27.04.2020 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано уточнену позовну заяву (з копією для відповідача) із зазначенням своєї адреси електронної пошти; із зазначенням ідентифікаційного коду відповідача - Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); докази доплати судового збору в сумі 0, 80 грн.

Ухвалою від 25.05.2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1645/20 та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження з особливостями розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду 03.06.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послалився на те, що 12.03.2020 року до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел" надійшла заява про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.09.2019 року у справі № 915/1312/19 про зобов`язання ОСОБА_1 повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел" торгове місце № 18 загальною площею 58.2 кв. м. на території ринку ГП ГО БК "Корабел". Подана заява та виконавчий документ відповідає вимогам передбаченим чинним законодавством, у зв`язку з чим, керуючись статтею 26 Законом України "Про виконавче провадження", державним виконавцем прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, 30.06.2020 року до відділу надійшла письмова заява стягувача ТОВ "БК" "КОРАВПЛ" про закінчення виконавчою провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки 26.03.2020 року між боржником та стягувачем підписано акт приймання передачі торгівельного місця визначеного рішенням суду. 02.04.2020 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження". Разом з тим, 02.04.2020 року державним виконавцем відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення виконавчого збору на суму 9446, 00 грн. Отже, прийнята відповідачем постанова є правомірною та скасуванню не підлягає.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 03.06.2020 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 03.06.2020 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Суд клопотання представника відповідача задовольнив та на підставі частини 9 статті 205 КАС України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.09.2019 року у справі № 915/1312/19 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел" задоволено, зобов`язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (код ІПН НОМЕР_1 ) юридична адреса: АДРЕСА_2 повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел", вул. 6 Слобідська, 81, м. Миколаїв, 54055 () торгове місце № 18 загальною площею 58.2 кв. м. на території ринку ГП ГО БК "Корабел" по вул. 6 Слобідська, 81 у м. Миколаїв.

25.10.2019 року, на виконання резолютивної частини рішення від 24.09.2019 року, Господарським судом Миколаївської області видано наказ №915/1312/19 про зобов`язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (код ІПН НОМЕР_1 ) юридична адреса: АДРЕСА_2 повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел", вул. 6 Слобідська, 81, м. Миколаїв, 54055 () торгове місце № 18 загальною площею 58.2 кв. м. на території ринку ГП ГО БК "Корабел" по вул. 6 Слобідська, 81 у м. Миколаїв.

12.03.2020 року до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел" надійшла заява про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.09.2019 року у справі № 915/1312/19.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел" від 12.03.2020 року, заступником начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 13.03.2020 року було відкрито виконавче провадження № 61545452.

26.03.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел" та ОСОБА_1 підписано акт приймання передачі торгівельного місця № 18 загальною площею 58.2 кв. м. на території ринку ГП ГО БК "Корабел" по вул. 6 Слобідська, 81 у м. Миколаїв.

27.03.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Корабел" звернулося до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

02.04.2020 року заступником начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 61545452.

Заступник начальника Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 02.04.2020 року виніс також постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 9446, 00 грн.

Не погоджуючись з постановою про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні № 61545452 від 02.04.2020 року, позивач звернулася з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі-Закон № 1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 6 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ).

Частиною 5 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ передбачено, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Крім того, згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, жоден з цих випадків не мав місця у спірних відносинах.

Згідно системного аналізу статей 26, 27 Закону № 1404-VIII, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язаний з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак, одночасно з відкриттям виконавчого провадження держаний виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Стягнення виконавчого збору є безумовним обов`язком державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до виконання рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Під час з`ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.09.2019 року у справі № 915/1312/19 було виконано боржником 26.03.2020 року, про що свідчить Акт приймання - передачі торгівельного місця від 26.03.2020 року.

Разом з тим, ще 13.03.2020 року було відкрито виконавче провадження № 61545452.

Таким чином, рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.09.2019 року у справі № 915/1312/19 було виконано боржником після відкриття виконавчого провадження №61545452.

За таких обставин, державним виконавцем правомірно, враховуючи положення ч. 3 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 12.06.19 ВП №54393181.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Саме таким чином державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2020 року зазначив про стягнення з боржника виконавчого збору, а в подальшому у зв`язку з відсутністю сплати виконавчого збору на час закінчення виконавчого документа стягувачу, виніс оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору від 02.04.2020 року.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 31 липня 2018 року у справі №750/7424/17, (адміністративне провадження №К/9901/21724/18), яку з урахуванням приписів ч.5 ст. 242 КАС України суд враховує при вирішення даного спору.

Враховуючи викладене та те, що стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця, а також, те, що відсутні підстави, передбачені законом, для не стягнення виконавчого збору, спірна постанова є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У випадку відмови у задоволенні позову фізичної особи статтею 139 КАС України відшкодування судових витрат, в тому числі судового збору, не передбачено.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 139, 241-246, 262, 268, 269, 271, 272, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Робоча, 1, м. Миколаїв, 54029, ідентифікаційний код 34993162) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 02.04.2020 р. ВП № 61545452 - відмовити.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

При цьому, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, який доповнений цим пунктом Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року №540-ІХ, визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 16.06.2020 року.

Суддя Г. В. Лебедєва