Справа № 342/341/20
Суддя: Гайдич Р. М.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/341/20
Провадження № 2-а/342/14/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Гайдича Р.М.

секретарів с/з Лукасевич М.М., Сьомкайло І-М.І.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Палагняк В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Городенка в залі Городенківського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного територіального управління національної поліції в Івано-Франківській області Палагняк Володимира Івановича про визнання безпідставною та незаконною постанови, скасування її та закриття справи,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 29.02.2020 о 22:10 год. він разом з дружиною їхали до родичів дружини в с. Чернятин Городенківського району вул. Сагайдачного, але раптово із сусідньої вулиці включилися фари автомобіля і автомобіль рухався ззаду нього. Позивач включивши правий поворот прийняв вправо і зупинився в заїзд у двір у родичів, але порівнявшись з його автомобілем з патрульного автомобіля вийшли 2 поліцейських, не представившись почали вимагати документи та свій автомобіль залишили на проїзній частині. Коли позивач запитав причину зупинки, вони запитали чому вони так пізно їдуть вечором. Позивач відповів, що їде до родичів дружини, так як батько дружини важко хворий та позивач знову на голосив щоб представились і назвали причину зупинки. Відповіді від них так і не було тільки почали світити ліхтариком по автомобілю, фотографувати, стукати по автомобілю, по вікнах. І знову вимагати документи не назвавши причину зупинки. Позивач сказав, що він нічого не порушував, автомобіль технічно справний і не вживав алкогольні напої. Один поліцейський представився Палагняк В. , а другий не представився. Тоді, дружина позивача зателефонувала на 102 і зареєструвала скаргу на поліцейських, що вони безпричинно до них причепились і поводились дуже агресивно. Через пару хвилин до них на планшет прийшло звернення. Після цього, позивач пред`явив документи до вікна, але в цей момент один поліцейський світив ліхтариком, а другий швидко сфотографував документи. Через пару хвилин вони принесли позивачу постанову і сказали розписатися. Від підписання постанови позивач відмовився так як нічого не порушував. Після цього інциденту вони змушені були викликати швидку медичну допомогу 103, яка надала їм всім трьом допомогу, а саме: мамі дружини, дружині та позивачу. На підставі наведеного, позивач вважає, що в постанові немає жодних посилань на докази на підставі яких поліцейським було зроблено висновок про вчинення ним правопорушення. Тому він вважає дану постанову незаконною та просить скасувати і провадження по справі закрити.

Даний позов поступив до суду 11.03.2020 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Ствердив, що він не порушував ПДР. Що йому працівники поліції, які до нього підійшли після його самостійної зупинки біля господарства тещі, не повідомили причини з якої він зобов`язаний надавати їм документи. Тому він спочатку і не надавав. Докази вчинення ним правопорушення за яке передбачена відповідальність ч.2 ст. 122 КУпАП працівниками поліції не надано. А пункт ПДР зазначений в постанові поліцейським він не порушував. Ствердив, що він взагалі не був зобов`язаний спілкуватись із поліцейськими які його не зупиняли, а міг просто піти до господарства біля якого зупинився до хворого батька дружини. Зазначив, що не був зобов`язаний включати аварійку бо його не зупиняли поліцейські.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову. До суду також поступив відзив на позовну заяву, який був отриманий позивачем. Відповідач ствердив, що ними було зупинено автомобіль під керуванням водія Боднарчука у зв`язку із тим, що в його автомобілі були технічні несправності, а саме була тріщина на лобовому склі, яку він побачив в світлі фар під час руху авто. В результаті зупинки ним було винесено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку із не включенням світлової аварійної сигналізації водієм ОСОБА_1 . За керування автомобілем з технічними несправностями постанови не виносилось, оскільки за ч.2 ст. 122 КУпАП передбачено суворіше покарання. Вважає свої дії правомірними. Та просить відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона разом із своїм чоловіком їхала до господарства батьків оскільки везли лікарство хворому батькові. Проїжджаючи селом побачили автомобіль що стояв. Потім той автомобіль увімкнув світло фар та рухався за ними. Вони зупинились біля господарства батьків. І біля них зупинилась поліцейська машина. До них підійшли за хвилинку-дві двоє людей та почали вимагати у чоловіка документи. Вони не виходили з автомобіля оскільки налякались бо ці люди їм не представлялись. Люди стукали по автомобілю та вимагали документи водія. Чоловік документи не надавав, а поросив повідомити у зв`язку із чим він має їх надавати. Пізніше він показав документи і поліцейські їх сфотографував. Вона в той час зателефонувала на 102 та повідомила про цей інцедент. Поліцейські склали якийсь документи та пропонували підписати чоловікові, але той відмовився. Через деякий час поліцейські поїхали.

Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідка, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №326374 від 29.02.2020, позивач керуючи транспортним засобом Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_1 , 29.02.2020 о 22-10 год. в с.Чернятин по вул. Сагайдачного був зупинений працівником поліції, оскільки той побачив тріщину на лобовому склі автомобіля позивача. При зупинці на вимогу працівників поліції позивач не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги ПДР. Як наслідок, при винесенні оскаржуваної постанови, інспектор наклав на позивача стягнення в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення, а саме за частиною 2 статті 122 КУпАП, а не за те яке було причиною зупинки.

Також відповідач ствердив, в судовому засіданні, що автомобіль було зупинено через те, що він був з технічними несправностями, а саме в світлі фар він побачив, що на лобовому склі була тріщина, а не безпричинно, як стверджує позивач.

Момент зупинки водія підтверджується відеозаписом наданим відповідачем, та не було спростовано позивачем в судовому засіданні. Під час зупинки працівниками поліції, водій не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію. Як наслідок, при винесенні оскаржуваної постанови, інспектор наклав на позивача стягнення в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення, а саме за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Суд критично оцінює твердження позивача та свідка ОСОБА_4 з приводу того, що їх не зупиняли працівники поліції, оскільки їх твердження спростовано відеозаписом переглянутим під час розгляду справи. Що свідчить про те, що позивача було зупинено працівниками поліції та він чекав поки до нього підійдуть працівники поліції. А вже потім з`ясовував причину зупинки. Також позивачем, під час розгляду справи, не надано жодного доказу неправомірної поведінки працівників поліції під час його зупинки в с.Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області біля 22-10 год.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «г» пункту 9.1 Правил дорожнього руху, увімкнення аварійної сигналізації, відноситься до попереджувальних сигналів.

При цьому, пунктом 9.2 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку : а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно підпункту «б» пункту 9.9 Правил дорожнього руху, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Аналізуючи наведені вище норми, суд вважає, що в одному випадку увімкнення аварійної сигналізації виникає за передбачених та визначених умов, а у іншому випадку встановлений обов`язок подання попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, при чому за не виконання вказаних вимог відповідальність передбачена частиною другою статті 122 КУпАП.

Диспозицією частини 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості.

Вказаною нормою не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому, зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, здійснивши зупинку на вимогу поліцейського, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, що є порушенням вимог підпункту «б» пункту 9.9 Правил дорожнього руху. Проте, згідно Правилами дорожнього руху, пункт 9.9 «б», який передбачає випадки, коли повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація міститься у розділі 9 Правил дорожнього руху «Попереджувальні сигнали». Тобто, вимога про увімкнення аварійної світлової сигналізації стосується вимог Правил дорожнього руху щодо попереджувальних сигналів.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що порушення позивачем вимог підпункту «б» пункту 9.9 Правил дорожнього руху, що полягає у не увімкненні аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, не може бути кваліфіковане за частиною 2 статті 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що статтею 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст.121-128, ч.1 і 2 ст.129, ст.ст.139 і 140 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем було неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв, а щодо порушення інших вимог ПДР, то суд зазначає, що таке може кваліфікуватись за відповідною статтею КУпАП, але в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №326374 тільки зазначена частина 2 статті 122 КУпАП відповідно суд не може згідно пункту 4 частини 3 статті 286 КАС України змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, оскільки виявлене таке порушення повинно вказуватись в оскаржуваному рішенні уповноваженої особи відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, не надано до суду належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, зокрема, доказів вчинення Позивачем відповідного адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Доказів порушення ПДР водієм ОСОБА_1 29.02.2020 року о 22-10 год. по вул. Сагайдачного с.Чернятин за яке б була передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем не надано.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню, а постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №326374 від 29.02.2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122 ч. 1, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №326374 від 29.02.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його складення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Місцезнаходження відповідача старшого сержанта поліції Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Палагняк Володимира Івановича - вул. Героїв Євромайдану,5, м. Городенка, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складено 17.06.2020.

Суддя: Гайдич Р. М.