Справа № 810/298/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2020 року

Київ

справа №810/298/17

адміністративне провадження №К/9901/30182/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Білоцерківського об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року (суддя Волков А.С.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року (колегія суддів: Ключкович В.Ю., Грибан І.О., Губська О.А.) у справі № 810/298/17 за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до ПАТ "Техмашремонт" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій,

УСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ТЕХМАШРЕМОНТ" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1), за березень - серпень 2016 року в загальній сумі 99679,98 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач є правонаступником підприємств, на робочих місцях яких, зазначені у розрахунках фактичних витрат на виплату і доставку пенсій особи здобули пільговий стаж, які були включені УПФ до списку відшкодування заборгованості. Крім того, відповідач, видаючи довідки про підтвердження пільгового характеру роботи осіб вказаних в розрахунку, визнав факт роботи вказаних осіб на його підприємстві або на підприємстві, правонаступником якого є ПАТ "Техмашремонт".

Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що Публічне акціонерне товариство "ТЕХМАШРЕМОНТ" є юридичною особою, як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на підставі пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1), згідно з вимогами частини другої розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", УПФ визначив розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у зв`язку з виплатою та доставкою пенсій таким громадянам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за травень 2015 року за березень - серпень 2016 року в загальній сумі 99679,98 грн.

Через несплату вказаної суми заборгованості позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач не довів належними та достатніми доказами розмір та склад фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, а також правомірність їх нарахування, оскільки ПАТ «Техмашремонт» не належали робочі місця з шкідливими умовами праці, на яких працювали особи, внесені в розрахунки та, відповідно, відсутній обов`язок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, крім витрат на виплату та доставку пенсії гр. ОСОБА_3 , які відповідачем було сплачено добровільно.

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами даного Закону у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII).

Отже, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №1788-XII за списком №1 та списком №2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов`язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004, не пов`язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

Зазначений висновок кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25.09.2012 у справі №21-251а12 та правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20.02.2019 у справі №809/602/17, від 28.02.2019 у справі №808/329/17, від 12.03.2019 у справі №809/602/17.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку). Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники (пункт 6.3 Інструкції).

Тобто, обов`язок здійснювати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначеної на пільгових умовах особі, яка має стаж, що дає право на призначення цієї пенсій, належить або підприємству, на якому працювала така особа, або його правонаступнику.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

За змістом пункту 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

З наведеного можна зробити висновок, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на орган Пенсійного фонду України, підприємства зобов`язані здійснювати відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених органом Пенсійного фонду України, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, які надсилаються страхувальнику.

При цьому, Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (надалі - Порядок), встановлює порядок обчислення пільгового стажу.

Згідно з пунктом 10 Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Пункт 20 розділу "Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників" цього Порядку передбачає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників згідно додатку №5.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ "Техмашремонт" засноване на підставі рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 04.06.1993 №1-АТ шляхом перетворення (приватизації) "Білоцерківського орендного ремонтного підприємства", таким чином, є правонаступником "Білоцерківського орендного ремонтного підприємства".

У свою чергу, "Білоцерківське орендне ремонтне підприємство" засноване на підставі рішення конференції трудового колективу виробничого об`єднання "Білоцерківшина", що оформлене протоколом від 06.11.1990 №2.

Згідно зі статутом "Білоцерківського орендного ремонтного підприємства" та довідкою №1194/ю/04-11 від 04.11.2010, виданою відділом державної реєстрації Білоцерківської міської ради Київської області, останнє зареєстроване рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 27.11.1990 №401 та не виступає правонаступником прав і обов`язків будь-якої юридичної особи.

Водночас, зазначені в розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій громадяни ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в різний час у минулому працювали у цехах зі шкідливими умовами праці на Білоцерківському комбінаті шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів), перейменованому у Білоцерківське виробниче об`єднання шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів) наказом Главнефтехімпрому від 12.11.1976 №808, яке у подальшому перейменоване у Білоцерківське виробниче об`єднання "Білоцерківшина" наказом Главнефтехімпрому УРСР від 31.12.1986 №313, про що свідчать послідовні записи у трудових книжках цих працівників, які вчинені при прийнятті їх на роботу та у зв`язку зі зміною умов праці.

Наказом по Білоцерківському виробничому об`єднанню "Білоцерківшина" від 24.08.1989 №1032 затверджено статут Орендного ремонтного підприємства об`єднання, у відповідності до якого останнє знаходиться у підпорядкуванні об`єднання і є його структурною одиницею.

Судами досліджено, що правонаступником Білоцерківського виробничого об`єднання "Білоцерківшина" виступає Відкрите акціонерне товариство "Росава", утворене на підставі рішення Фонду державного майна України від 24.10.1996 №76-АТ, зареєстроване виконавчим комітетом Білоцерківської міської Ради народних депутатів Київської області №117 від 19.07.1999, що підтверджується копією статуту цієї юридичної особи.

При цьому, факти роботи перелічених у розрахунках працівників на підприємствах із шкідливими умовами праці, правонаступником яких є Відкрите акціонерне товариство "Росава", а не позивач, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Також, слід зазначити, що правонаступництво між юридичними особами може бути встановлене за рішенням суду в окремому провадженні про встановлення факту, що має юридичне значення або за статутними документами юридичної особи. Рішення по даному факту не приймалося, а зі статутних документів, наявних в матеріалах справи, судами попередніх інстанцій встановлено відсутність правонаступництва ПАТ "Техмашремонт" за Білоцерківським виробничим об`єднанням "Білоцерківшина".

З усіх перелічених у розрахунку фактичних витрат громадян лише гр. ОСОБА_3 працював на підприємстві ПАТ "Техмашремонт", розмір витрат на виплату і доставку пенсій цьому пенсіонеру становить 3267,06 грн. Відповідач перерахував на рахунок Пенсійного фонду України вказану суму, що підтверджується відповідними копіями банківських квитанцій про здійснення касових операцій.

Аналогічна позиція у подібних правовідносинах, за участю цих самих осіб, була висловлена Верховним Судом у постановах від 24.01.2019 у справі №810/2940/15, від 25.04.2019 у справі №810/3957/15 та від 24.12.2019 у справі № 810/841/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів попередніх інстанції, які дійшли висновків про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року у залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук