Справа № 320/2213/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року № 320/2213/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Лисенко В.І.,

при секретарі судового засідання Лубянській Д.С.

за участю:

представника позивача - Круглова С.С.,

представника відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального територіального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального територіального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , в якому, з урахуванням зменшення позовних вимог, просить визнати протиправними дії Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального територіального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та скасувати постанову про відктриття виконавчого провадження №61372148 від 26.02.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на протиправність дій відповідача, які полягали у тому, що останній неправомірно відкрив виконавче провадження за вимогою про сплату боргу (недоїмки) №Ф-451612-54 від 29.11.2019, з огляду на те, що зазначена вимога відсутня в матеріалах виконавчого провадження №61372148.

Позивач також наголошував на тому, що у матеріалах справи наявна лише вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-451612-54-У від 29.11.2018, строк пред`явлення її до виконання сплинув. Відтак, на думку позивача, постанова про відкриття виконавчого провадження №61372148 від 26.02.2020 є незаконною та підлягає скасуванню.

Крім того, позивач звертає увагу, що оскаржувана постанова йому не направлялась, що також є істотним порушенням прав позивача.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Ухвалою суду від 10.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

09 червня 2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання позивача про зменшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 11 червня 2020 року задоволено вказане клопотання та відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

У судове засідання 16.06.2020 з`явився позивач - Круглов С.С.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, тому суд, керуючись п. 1, ч. 3 ст. 205 КАС, на місці ухвалив продовжувати розгляд справи за відсутності відповідача.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив суд визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №№61372148 від 26.02.2020.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи, 28.02.2020 ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами виконавчого провадження №61372148 (а.с.16).

В ході ознайомлення, позивач з`ясував, що 26.02.2020 старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріною О.В. відносно нього було відкрито виконавче провадження №61372148, за яким стягувачем є ГУ ДПС у Київській області (а.с. 10).

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.02.2020 убачається, що підставою для його відкриття стала вимога про сплату боргу (недоїмки) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ф-451612-54, видана 29.11.2019 Головним управлінням ДПС у Київській області.

Також, 26.02.2020 за виконавчим провадженням №61372148, відповідачем було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про арешт коштів боржника (а.с. 11-13).

Як убачається із матеріалів виконавчого провадження, листом № 14852/9/20/10-36-5407 від 26.12.2019 Головне управління ДПС у Київській області (стягувач) звернулось до відповідача з проханням примусового виконання вимоги № Ф-451612-54 від 29.11.2019 на стягнення з позивача боргу в сумі 15665,08 грн. До цього листа, як видно із його змісту, долучено додатки: вимогу № Ф-451612-54 від 29.11.2019 та копію корінця про вручення вимоги (а.с. 14).

Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 26.02.2020, підставою для його відкриття стала вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-451612-54, видана 29.11.2019 (а.с. 10).

Проте, у матеріалах виконавчого провадження №61372148 відсутня вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-451612-54 від 29.11.2019.

Разом із цим, судом встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження №61372148 міститься вимога № Ф-451612-54У від 29.11.2018. Підставою винесення даної вимоги було виникнення у позивача боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 15,665,08 грн (а.с.15).

У пункті 5 даної вимоги зазначено дату набрання нею чинності - "19" грудня 2019 року.

Як свідчать дані відстеження поштових відправлень із сайту Укрпошти, вимогу від 29.11.2018 було направлено позивачу 12.02.2019 (а.с. 9).

Вимогу про сплату боргу від 29.11.2018 було вручено позивачу 01.03.2019, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 18).

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту другого статті 1 Закону України №2464-VI від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" , платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є, зокрема, фізичні особи - підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, у тому числі адвокатську, та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено «Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449).

За вимогами пункту 4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Пунктом 5 Розділу VI Інструкції №449 передбачено, що протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.

У разі незгоди з розрахунком органу доходів і зборів суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності):

вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);

надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII регламентовано, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

Частиною першою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У той же час, частиною другою вказаної статті передбачено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно п. 2, ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як убачається зі змісту викладених норм чинного законодавства, при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, виконавчий орган зобов`язаний перевіряти час набрання виконавчими документами законної сили та враховувати строки їх пред`явлення до виконання. У разі пропущення тримісячного строку пред`явлення виконавчого документа з моменту набрання ним законної сили (за яким стягувачем є державний орган), такий виконавчий документ повертається стягувачу протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві та під час надання пояснень у судовому засіданні наголошував на тому, що стягувачем пропущено встановлений законом строк пред`явлення вимоги до виконання, а постанову про відкриття виконавчого провадження прийнято на підставі неіснуючого документа, та вона не направлялась позивачу.

Суд погоджується із такими доводами позивача, з огляду на наступне.

Як убачається зі змісту вимоги про стягнення боргу (недоїмки) № Ф-451612-54У від 29.11.2018, вона набрала законної сили 19.12.2019.

Однак, судом встановлено, що вимогу № Ф-451612-54У від 29.11.2018 було отримано позивачем 01.03.2019.

Відповідно, через 10 днів з моменту отримання вимоги - 11.03.2019, вказана вимога вважається узгодженою (набирає законної сили), та саме з цієї дати відраховується строк на пред`явлення її до виконання.

Судом встановлено, що тримісячний строк пред`явлення до виконання вимоги сплинув 12.06.2019. У той же час, стягувачем вказану вимогу направлено до виконавчого органу лише 26.12.2019, а передано до виконання 24 лютого 2020 року.

Отже, відповідач, встановивши пропущені строки пред`явлення виконавчого документа, відповідно до п. 2, ч. 4, ст. 4 Закону № 1404-VIII протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, повинен був повернути вимогу стягувачу.

Суд також погоджується з доводами позивача, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.02.2020 прийнято на підставі неіснуючого виконавчого документа, з огляду на те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-451612-54 від 19.11.2019 взагалі відсутня у матеріалах справи.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи документи, судом встановлено, що будь-які докази направлення позивачу оскаржуваної постанови відсутні. У той же час, суд звертає увагу, що зазначена обставина не є самостійною підставою для скасування постанови, однак порушує передбачені законом права позивача.

Згідно приписів ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 159 КАС, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано як визнання позову.

Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачем до суду відзиву, чи будь-яких інших пояснень не надавалося, вимога суду про витребування матеріалів виконавчого провадження №61372148 була проігнорована.

З огляду на викладене, суд вирішував справу за наявними у ній матеріалами.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову та визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №61372148 від 26.02.2020 року, винесену старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пацуріною О.В.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду належних і достовірних доказів правомірності своїх дій, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, а відтак позовні вимоги визнає такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 03.03.2020 №0.0..1, позивачем, при зверненні до суду із даним позовом, сплачено судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору на суму 840 грн 80 коп, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального територіального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального територіального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Код ) та скасувати постанову про відктриття виконавчого провадження №61372148 від 26.02.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального територіального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 18 червня 2020 р.