Справа № 826/16225/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

12 червня 2020 року м. Київ№ 826/16225/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника позивача Борта П.С., представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кустової Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

06.12.2017 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства (далі - АТ) «Європейський газовий банк» (далі - Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк») Оберемка Романа Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), в якій висловив прохання:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» щодо невключення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» включити дані щодо ОСОБА_1 до Повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами АТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно гарантованої суми у розмірі 139769,89 грн;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» надати до Фонду додаткову інформацію стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_1 , яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами в АТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 зазначив, що на банківському рахунку, який був відкритий на його ім`я в АТ «Європейський газовий банк» у встановленому законом порядку, знаходяться грошові кошти, які є вкладом в розумінні Закону України від 23.02.2012 №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI) та протиправно не були включені до суми гарантованої йому виплати за рахунок Фонду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

Так, представником Фонду до суду подано клопотання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, адже позивач у жовтні 2015 року звертався до Фонду із заявою про виплату коштів за вкладом, розміщеним в АТ «Європейський газовий банк» відповідно до договору №31949, укладеного 17.06.2014, а відтак ОСОБА_1 був обізнаний про порушення його прав, свобод та інтересів відмовою у відшкодуванні коштів за вкладами в АТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду ще у 2015 році.

В подальшому, заяву про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду було також подано і представником Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк». Дана заява мотивована тим, що позивач повинен був дізнатися про порушення його прав, свобод чи інтересів ще у вересні 2014 року після опублікування оголошення на офіційному сайті Фонду про виплату відшкодування за вкладами в АТ «Європейський газовий банк». З огляду на викладене, представник Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» також вважав, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду.

В свою чергу, представником позивача до суду подано заперечення на клопотання та заяву щодо строків звернення до суду, в якій представник заперечив обізнаність позивача до жовтня 2017 року про ліквідацію АТ «Європейський газовий банк», а також стверджував, що будь-яких листів, адресованих Фонду, позивач не підписував та відповідачу не направляв. З огляду на наведені обставини, представник позивача наполягав на неможливості залишення позову без розгляду, оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод та інтересів лише 23.10.2017, а тому шестимісячний строк звернення до суду останнім не пропущений.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2018, зокрема, витребувано у Фонду належним чином засвідчену копію відповіді на заяву ОСОБА_1 від 07.10.2015 (вх. №М-38152/15 від 13.10.2015) та докази надіслання (отримання) позивачу такої відповіді.

На виконання вимог даної ухвали суду представником відповідача до суду були подані витребувані докази.

Окрім того, в обґрунтування своєї позиції щодо пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду представником Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» в судовому засіданні 09.11.2018 були надані копії заяви ОСОБА_1 вх. №М-221.146/13.2 від 26.01.2014, адресованої Уповноваженій особі Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також повідомлення Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» від 29.04.2015 за вих. №1146-4-21 про нікчемність правочину, адресовану Миснику С.В.

Представник позивача категорично заперечив можливість підписання Мисником С.В. вищевказаних заяв та їх направлення на адресу Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» та Фонду, зокрема, з огляду на фактичне перебування позивача у цей період час за межами України. На підтвердження вказаних обставин надав суду лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.11.2018 за №0.184-44433/0/15-18-Вих з даними щодо перетинання Мисником С.В. державного кордону України у період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Більше того, з урахуванням вищенаведеного листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України представник позивача просив задовольнити його клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи з метою з`ясування автентичності підпису позивача на заявах, адресованих Уповноваженій особі Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» від 01.12.2014 (вхідний номер ПАТ «Європейський газовий банк» №М-221.146/13.2 від 26.01.2015) та від 07.10.2015 (вхідний номер Фонду №38152/15 від 13.10.2015).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2019 призначено у справі почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

На вирішення експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України поставлено наступні питання:

- Чи належить підпис, вчинений від імені Мисника С.В. на листі від 01.12.2014 (вхідний номер ПАТ «Європейський газовий банк» №М-221.146/13.2 від 26.01.2015) Миснику С.В.?

- Чи належить підпис, вчинений від імені Мисника С.В. на листі від 07.10.2015 (вхідний номер Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №38152/15 від 13.10.2015) Миснику С.В.?

Провадження у справі зупинено до одержання результатів почеркознавчої експертизи.

Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України на адресу суду направлено повідомлення про неможливість проведення судової експертизи та матеріали справи №826/16225/17, з огляду на невиконання клопотання судового експерта в повному обсязі, а саме: не надання другого об`єкта дослідження - оригіналу листа від 07.10.2015 (вх. номер Фонду №38152/15 від 13.10.2015), а також не зазначення в яких документах та на яких аркушах містяться достовірні вільні, умовно-вільні, експериментальні зразки підписів (почерку) Мисника С.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2019 провадження у справі поновлено.

Представником позивача 04.12.2019 повторно заявлено клопотання про направлення матеріалів справи для проведення експертизи, з огляду на надання представниками сторін запитуваних експертом документів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2019 надано Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України для проведення почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2019, матеріали адміністративної справи №826/16225/17. Провадження у справі зупинено до одержання результатів почеркознавчої експертизи.

17.03.2020 відділом документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярією суду) зареєстровано супровідний лист Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України з висновком експерта та матеріалами справи №826/16225/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2020 провадження у справі №826/16225/17 поновлено.

Отже, заслухавши в засіданні аргументи сторін та дослідивши матеріали справи й докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

17.06.2014 між позивачем та АТ «Європейський газовий банк» укладений договір банківського рахунку №31949.

Згідно виписки по особовому рахунку позивача з 17.06.2014 по 03.07.2014 залишок на рахунку № НОМЕР_1 - 139769,89 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014 №424 «Про віднесення АТ «Європейський газовий банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.07.2014 прийнято рішення №57 про запровадження з 17.07.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Європейський газовий банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Європейський газовий банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича.

Тимчасову адміністрацію в АТ «Європейський газовий банк» запроваджено строком на 3 місяці з 17.07.2014 по 17.10.2014.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку АТ «Європейський газовий банк», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду, керуючись частиною четвертою статті 34 Закону №4452-VI виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №111 від 13.10.2014 про продовження строку тимчасової адміністрації у АТ «Європейський газовий банк» до 17.11.2014 включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Європейський газовий банк» - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича до 17.11.2014 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014 №725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Європейський газовий банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 18.11.2014 №121 «Про початок процедури ліквідації АТ «Європейський газовий банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ «Європейський газовий банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Європейський газовий банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича строком на 1 рік з 18.11.2014 по 17.11.2015 включно.

01.12.2014 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» із заявою, в якій висловив прохання письмово повідомити в триденний термін з дня отримання заяви про причини відсутності його в переліку вкладників, які мали право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також в разі помилкового не включення його в Перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, вжити негайних заходів для включення його у вказаний перелік.

Також у вказаній заяві позивач проінформував Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк», зокрема, про те, що у разі незадоволення його вимог, він залишає за собою право здійснити захист своїх прав в судовому порядку.

В матеріалах справи міститься і заява від 07.10.2015 від ОСОБА_1 , адресована Фонду, в якій він просить, зокрема, зняти обмеження на виплату коштів по відкритому на його ім`я рахунку в АТ «Європейський газовий банк» за договором від 17.06.2014 №31949 та виплатити в індивідуальному порядку суми відшкодування за вказаним вкладом.

На вказану заяву Фонд листом від 10.12.2015 №02-036-51882/15 М-38152/15 надав відповідь про те, що відповідно до пункту 1 статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Тому для уточнення інформації заявнику слід звернутись саме до Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк». Поштове направлення з вказаним листом було повернуто до Фонду за закінченням терміну зберігання.

Позивач, вважаючи, що його протиправно не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів, за рахунок Фонду, 06.12.2017 звернувся з даним позовом до суду.

Суд, визначаючись щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, виходить з наступного.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, відповідно до частин першої-третьої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Таке законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після спливу таких строків відносини вважаються стабільними.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Фонд, звернувшись до суду із клопотанням про залишення без розгляду позовних вимог, обґрунтував своє клопотання тим, що позивачу ще в грудні 2015 року було відомо про те, що він не включений до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Таким чином, саме з цього часу для позивача розпочався перебіг процесуального строку звернення до суду, а відтак ОСОБА_1 пропущений шестимісячний строк звернення до суду.

Заперечуючи проти наведеного вище клопотання відповідача, Мисник С.В. в судовому засіданні 05.12.2018 надав пояснення, що лише 23.10.2017 дізнався, що АТ «Європейський газовий банк» перебуває у стані ліквідації. Окрім того, позивач наголошував на тому, що він тривалий час перебував за кордоном.

До того ж, позивач заперечив те, що заяви, адресовані Уповноваженій особі Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» та Фонду підписані ним.

Так, статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Разом з тим, суд наголошує, що надані позивачем в судовому засіданні пояснення не є показаннями свідка, оскільки суд не попереджав ОСОБА_1 про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Однак відповідно до приписів КАС України доказами у справі є, зокрема, висновки експертів.

Згідно з висновком експерта від 06.03.2020 №19/17/3-280/СЕ/19 за результатами почеркознавчої експертизи підпис від імені Мисника С.В. на листі (заяві) від 01.12.2014 (вихідний номер АТ «Європейський газовий банк» від 26.01.2014 №М-221.146/13.2) виконано Мисником С.В.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу.

В свою чергу, статтею 90 КАС України, зокрема, передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, судом встановлено, що позивач дійсно 02.07.2015, 17.07.2015, 19.07.2015, 29.08.2015, 30.08.2015, 23.10.2015, 25.10.2015 перетинав державний кордон України у пункті пропуску «Краковець», як зазначено в інформативній довідці, виданій Головним центром обробки інформації Державної прикордонної служби України станом на 08.11.2018 на адвокатський запит від 05.11.2018 №05/11/18/1. Інша інформація, як зазначено у цій довідці, у Головного центра обробки інформації Державної прикордонної служби України, відсутня.

Водночас позивачем не спростовано, що в грудні 2014 року - січні 2015 року, тобто в період, в якому Уповноваженій особі Фонду на здійснення ліквідації АТ «Європейський газовий банк» направлено заяву (лист) від 01.12.2014 (вихідний номер АТ «Європейський газовий банк» від 26.01.2014 №М-221.146/13.2) позивач перебував за межами території України.

Більше того, згідно з висновком експерта від 06.03.2020 №19/17/3-280/СЕ/19, що міститься в матеріалах справи, дана заява (лист) підписана саме Мисником С.В.

З урахуванням викладених обставин, суд звертає увагу позивача на приписи частини першої статті 77 КАС України, якими передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд не приймає доводи позивача про те, що він дізнався про ліквідацію АТ «Європейський газовий банк» 23.10.2017, оскільки зміст зазначеної вище заяви позивача від 01.12.2014 свідчить про зворотне.

До того ж, суд зауважує, що не знання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд наголошує на тому, що постанова Правління Національного банку України від 17.11.2014 №725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Європейський газовий банк», а також рішення виконавчої дирекції Фонду від 18.11.2014 №121 «Про початок процедури ліквідації АТ «Європейський газовий банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку не є таємною інформацією.

Так, відповідно до положень частини п`ятої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На офіційному вебсайті Фонду 22.09.2014 опубліковано оголошення, що з 23.09.2014 Фонд здійснює виплату відшкодування за вкладами в АТ «Єврогазбанк» за договорами, строк яких закінчився по 17.07.2014 та за договорами банківського рахунку в установах банку-агента ПАТ «Київська Русь» (а.с. 34, том 1). В оголошенні в газеті «Голос України» №226 (5976) від 22.11.2014 Фондом зазначено, що для отримання коштів вкладники АТ «Єврогазбанк» можуть звертатися з 25.11.2014 по 06.01.2015 до установ банку-агента ПАТ «Київська Русь» (а.с. 35, том 35).

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

При вирішенні даної справи суд, в тому числі, враховує висновки Верховного Суду щодо перевірки наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду в подібних спорах, що викладені в постановах від 20.12.2018 у справі №826/8339/16 та від 25.09.2018 у справі №826/28211/15.

Так, Верховний Суд зазначив, що за правилами частин третьої, четвертої статті 18 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд інформує громадськість про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті Фонду, а також шляхом проведення прес-конференцій, виступів на радіо і телебаченні та в інший спосіб. Фонд зобов`язаний двічі на рік, станом на 1 січня та 1 липня, публікувати в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» перелік учасників Фонду не пізніше ніж через один місяць після настання відповідних строків. Фонд зобов`язаний додатково публікувати в одній із зазначених газет інформацію про зміни в переліку учасників Фонду не пізніше ніж через 14 днів після внесення відповідних змін до реєстру учасників Фонду. Перелік учасників Фонду також розміщується на офіційній сторінці Фонду в мережі Інтернет.

В свою чергу, відповідач не зобов`язаний повідомляти кожного вкладника про включення чи невключення до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування.

Також Верховний Суд враховує, чи існувала об`єктивна можливість реалізувати своє право на оскарження у встановлений законом строк, за умови виявлення належної активності та небайдужості.

Оскільки Фонд належним чином виконав свій обов`язок щодо інформування громадськості про свою діяльність щодо виведення АТ «Європейський газовий банк» з ринку, суд дійшов висновку про те, що за умови виявлення належної активності та небайдужості, ОСОБА_1 мав можливість звернутися до суду в установлений законом строк.

Разом з тим, позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду протягом трьох років, не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що саме строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності, остаточності та захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка б могла виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (п. 137), рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (п. 51).

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Так, у справі Bellet v. France Суд зазначив, що: «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить вказана позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Подібний за змістом висновок наведено Європейським Судом з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), згідно якої право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частиною третьою та четвертою статті 123 КАС України.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав і мав можливість знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, в тому числі. вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах встановленого КАС України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що заява про поновлення строку звернення до суду позивачем не подавалася, оскільки останній заперечує пропуск ним строку звернення до суду, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення клопотання відповідача та залишення позовної заяви без розгляду в порядку реалізації пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, оскільки ОСОБА_1 звернувся з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду та без будь-яких переконливих обґрунтувань обставин і належних доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 240, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без розгляду.

Відповідно до частини другої статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 17.06.2020.

Суддя О.М. Чудак