Справа № 272/1212/16-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2020 року

Київ

справа №272/1212/16-а

адміністративне провадження №К/9901/44470/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Андрушівський елеватор» (далі - ТОВ «Андрушівський елеватор») на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року у складі колегії суддів: Бучик А.Ю. (головуючий), суддів: Майора Г.І., Шевчук С.М. у справі за позовом ТОВ «Андрушівський елеватор» до виконавчого комітету Андрушівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У листопаді 2016 року ТОВ «Андрушівський елеватор» звернулося до суду з позовом у якому просило:

1.1 - визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради Житомирської області від 27 вересня 2016 року за №88 "Про встановлення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста Андрушівки ТОВ "Андрушівський елеватор".

2. Андрушівський районний суд Житомирської області постановою від 30 січня 2017 року позов задовольнив. Скасував рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради Житомирської області від 27 вересня 2016 року №88 "Про встановлення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста Андрушівки".

2.1 Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржене рішення відповідача прийняте із порушенням приписів пункту 9 частини четвертої, частин п`ятої та шостої статті 40 Закону України від 17 лютого 2011 року №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038- VI), оскільки оскарженим розпорядженням відповідач розмір пайової участі позивача визначив не у відсотках до загальної кошторисної вартості будівництва, а у грошовому виразі, та безпідставно визначив розмір пайової участі позивача з кошторисної вартості об`єкта дорожнього господарства.

3. Житомирський апеляційний адміністративний суд постановою від 20 березня 2017 року, скасував постанову Андрушівського районного суду від 30 січня 2017 року та ухвалив нову, якою відмовив у задоволенні позову.

3.1 Ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив із помилковості висновків суду першої інстанції про порушення позивачем вимог Закону №3038-VI.

3.2 Стосовно висновку суду першої інстанції про помилкове визначення розміру пайової участі у грошовому виразі суд апеляційної інстанції вказав, що сутнісний зміст відповідного розрахунку відповідає вимогам Закону України №3038-VI щодо його складових та розміру.

3.3. Щодо висновків суду першої інстанції про безпідставне включення до розрахунку розміру пайової участі позивача вартості об`єкта дорожнього господарства - під`їзної залізничної колії, суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач не здійснював її будівництва, а проводив реконструкцію. Тому це не звільняє позивача від обов`язку сплатити пайову участь у розвитку інфраструктури міста.

4. Судами попередніх інстанцій встановлено:

4.1. Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради №76 від 28 травня 2014 року надано дозвіл ТОВ "Андрушівський елеватор" на збір вихідних даних на проектування та будівництво під`їзної залізничної колії за адресою: м.Андрушівка, вул. Лисенка, 22.

4.2. Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради №98 від 23 червня 2014 року ТОВ "Андрушівський елеватор" надано дозвіл на збір вихідних даних на проектування реконструкції та будівництво сушки на підприємстві ТОВ "Андрушівський елеватор" за адресою: м. Андрушівка вул. Лисенка, 22.

4.3. Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта від 18 жовтня 2014 року "реконструкція виробничих потужностей ТОВ "Андрушівський елеватор" по вул. Лисенка, 22 в м. Андрушівка" підтверджено кошторисну вартість будівництва за затвердженою проектною документацією в сумі 22 197 500 грн, у тому числі: витрати на будівельно-монтажні роботи - 518 000 грн, витрати на машини, обладнання та інвентар - 21 179 500 грн. Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта від 3 листопада 2014 року "реконструкція під`їзної залізничної колії ТОВ "Андрушівський елеватор" по вул. Лисенка, 22 в м. Андрушівка" підтверджено кошторисну вартість будівництва за затвердженою проектною документацією в сумі 3 774 000 грн, у тому числі: витрати на будівельно-монтажні роботи - 3 074 000 грн, витрати на машини, обладнання та інвентар - 700 000 грн.

4.4. Позивач листом №93 від 23 серпня 2016 року звернувся до Андрушівської міської ради з приводу укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, виходячи з вартості будівельно-монтажних робіт з реконструкції виробничих потужностей в сумі 518 000 грн. Також вказав, що враховуючи приписи пункту 9 частини четвертої статті 40 Закону №3038- VI не повинен залучатися до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту у відсотковому відношенні від вартості реконструкції під`їзної залізничної колії, оскільки це є будівництвом об`єкта транспортної інфраструктури.

4.5. Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради Житомирської області №88 від 27 вересня 2016 року "Про встановлення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста Андрушівки" встановлено розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста Андрушівки ТОВ "Андрушівський елеватор" в сумі 1 308 963,60 грн в т.ч. 1 118 754,00 грн від реконструкції виробничих потужностей, 190 209,60 грн від будівництва під`їзної залізничної колії.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Позивач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року та залишити в силі постанову Андрушівського районного суду від 30 січня 2017 року.

5.1 Аргументи в обґрунтування вимог касаційної скарги зводяться до того, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми Закону №3038-VI, який, зокрема, визначає, що до пайової участі у розвиток інфраструктури не залучаються кошти у разі будівництва об`єктів інженерної і транспортної інфраструктури, яким у цьому випадку є під`їзні колії. Також, на думку позивача, суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовну, ототожнивши поняття «розміру пайової участі» та «величини пайової участі».

6. Відзив на касаційну скаргу позивач не подав.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

7. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, що діяла до 8 лютого 2020 року), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

9. Перевірку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права суд касаційної інстанції здійснює у редакції їх на час виникнення спірних правовідносин. Норми процесуального права суд касаційної інстанції застосовує у редакції КАС України, що діяли до 8 лютого 2020 року.

10. Частинами першою-третьою статті 40 Закону №3038-VI встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

11. Згідно пункту 9 частини четвертої цієї статті визначено, що до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу). А пунктом 5 частини першої статті 1 Закону №3038-VI визначено, що інженерно-транспортна інфраструктура - комплекс інженерних, транспортних споруд і комунікацій.

12. Частинами п`ятою та шостою цього Закону встановлено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

13. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" .

14. Статтею 6 Закону України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року N2780-XII встановлено, що законодавство України про містобудування складається з Конституції України (254к/96-ВР ), цього Закону, законів України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про архітектурну діяльність" та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання.

15. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що законодавством про містобудування визначено поняття «будівництва», яке можливе як у формі нового будівництва, так і реконструкції, реставрації, капітального ремонту існуючих будівель і споруд.

16. Державним Комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації затверджено і введено в дію Наказом від 17 серпня 2000 року №507 Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, чинний від 1 січня 2001 року, яким визначено, що:

ДК БС призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.

Інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

До інженерних споруд відносяться: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди та т. ін.

За кодом 2121.2 ДК 018-2000 класифікуються під`їзні, станційні та сортувальні колії.

17. Cудом першої інстанції було досліджено Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, згідно якої позивачем здійснено реконструкцію під`їзної залізничної колії по вул. Лисенка 22 у м. Андрушівка, код об`єкта - 2121.2, кошторисною вартістю 3774,000 тис. гривень. Зроблено висновок про протиправність рішення відповідача №88 від 27 вересня 2016 року у частині встановлення розміру пайової участі в розвитку інфраструктури міста Андрушівки в сумі 190209,60 грн від будівництва під`їзної залізничної колії з огляду на вимоги пункту 9 частини четвертої статті 40 Закону №3038-VI.

18. Такий висновок суду першої інстанції, з врахуванням встановлених ним обставин, у цій частині ґрунтується на зазначених вище нормах права, які регулюють спірні правовідносини.

19. Проте суд апеляційної інстанції скасував рішення суду першої інстанції у цій частині з посиланням на те, що позивач не здійснював будівництво під`їзної колії, а проводив реконструкцію зазначеного об`єкта, що не звільняє від обов`язку сплатити кошти пайової участі у розвитку інфраструктури міста. Такий висновок суду апеляційної інстанції є помилковим з огляду на те, що поняття «будівництво» включає у себе також і реконструкцію об`єкта будівництва, а не тільки нове будівництво. Тому до пайової участі в розвитку інфраструктури м. Андрушівка позивач не залучається, оскільки здійснює будівництво об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури.

20. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про те, що позивачем не проводилось будівництво під`їзної залізничної колії, оскільки здійснювалась її реконструкція, суперечить зазначеним вище нормам Законів №3038-VI, «Про архітектурну діяльність», «Про основи містобудування» і ці норми матеріального права судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин застосовано неправильно, а відтак судом апеляційної інстанції скасоване в цій частині рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

21. Згідно статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України це є підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції в частині скасування рішення суду першої інстанції про визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради Житомирської області від 28 вересня 2016 року №88 "Про встановлення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста Андрушівки" у частині встановлення розміру пайової участі від будівництва під`їзної залізничної колії в сумі 190209,60 грн.

22. Що стосується оскарження рішення відповідача в іншій частині, суди попередніх інстанцій встановили, що позивачем проведено реконструкцію виробничих потужностей по вул. Лисенка 22 у м. Андрушівка Житомирської області кошторисною вартістю 22197,500 тис. грн.

23. На виконання, у тому числі, вимог Закону №3038-VI рішенням Андрушівської міської ради 12 березня 2012 року затверджено Порядок визначення пайової участі у розвитку інфраструктури міста Андрушівка. Порядком затверджено формулу розрахунку розміру пайової участі на розвиток інфраструктури міста при будівництві (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) нежитлових приміщень та споруд.

24. Суд апеляційної інстанції встановив, що сума пайової участі позивача на розвиток інфраструктури міста Андрушівка при реконструкції виробничих потужностей визначена за вказаною формулою виходячи із загальної кошторисної вартості, а не вартості витрат на будівельно-монтажні роботи та зробив висновок про обґрунтованість такої суми.

25. Суд касаційної інстанції вважає висновок суду апеляційної інстанції в цій частині правильним, оскільки він ґрунтується на нормах частини п`ятої статті 40 Закону №3038-VI. Судами під час розгляду справи не встановлено наявність передбачених цією нормою витрат, які не враховуються при визначенні вартості будівництва: витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій

26. Також обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що розмір пайової участі позивача в інфраструктурі міста Андрушівка у сумі 1 118 754,00 грн не перевищує граничного розміру у 10% загальної кошторисної вартості будівництва нежитлових будівель та споруд, який становить 22 197 500,00 грн. Відтак під час прийняття оскарженого рішення в цій частині відповідачем дотримано вимоги частин п`ятої та шостої статті 40 Закону №3038-VI. Доводи касаційної скарги цих висновків суду не спростовують.

27. Відтак є правильним рішення суду апеляційної інстанції про скасування постанови Андрушівського районного суду від 30 січня 2017 року в частині задоволення позову про скасування рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради №88 від 27 червня 2016 року в частині встановлення розміру пайової участі позивача у розвитку інфраструктури міста Андрушівка в сумі 1 118 754,00 грн і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову в цій частині. Тому відповідно до статті 350 КАС України (у редакції, що діяла до 8 лютого 2020 року) це є підставою для залишення без змін постанови апеляційної інстанції в цій частині.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 345, 349, 350, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Андрушівський елеватор» задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року по справі №272/1212/16-а в частині скасування постанови Андрушівського районного суду від 30 січня 2017 року про скасування рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради Житомирської області від 28 вересня 2016 року №88 "Про встановлення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста Андрушівки" в частині встановлення розміру пайової участі від будівництва під`їзної залізничної колії в сумі 190209,60 грн скасувати і в цій частині залишити у силі постанову суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді: С.Г. Стеценко С.М. Чиркін