Справа № 400/3367/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3367/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойко А.В. та Шевчук О.А.,

при секретарі Пальоній І.М.,

за участю: представника апелянта Приземного Сергія Сергійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма ПМК-226» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року по справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма ПМК-226» про застосування заходу реагування, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Миколаївській області (далі ДСНС) звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма ПМК-226» (далі ТОВ) про застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства, експлуатації його будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при проведенні перевірки відповідача щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту виявлено порушення, які є особливо небезпечними, оскільки створюють загрозу життю та здоров`ю людей, тому до відповідача необхідно застосувати захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкта.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року позов задоволено. Суд застосував заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ у вигляді повного зупинення роботи підприємства, експлуатації його будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ТОВ подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та відмовити в задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу позивача від 07.12.2018 року №543 «Про здійснення заходів державного нагляду (контролю) у 2019 році» (а.с.17) та річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) у 2019 році, затвердженого наказом ДСНС від 30.11.2018 року №692 (а.с.16), встановлено початок проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) стосовно ТОВ 16 вересня 2019 року.

Позивачем видано повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 21 серпня 2019 року №45/618. Вказане повідомлення вручено секретарю Бриненко Л.П. 29 серпня 2019 року під розписку (а.с.15 зворотній бік).

16 вересня 2019 року позивачем видано посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) №516, яке 16 вересня 2019 року вручено головному механіку Гуньку В.В. (а.с.27 зворотній бік).

У період з 16 вересня 2019 року по 20 вересня 2019 року позивачем проведено планову перевірку додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт від 20 вересня 2019 року №508, в якому зафіксовані 24 порушення, виявлені під час перевірки (а.с.18-24).

Також, 20 вересня 2019 року позивачем винесено припис №313, яким встановлено строк виконання виявлених порушень (а.с.25-26).

Підставою для звернення позивача з даним позовом є виявлені порушення ТОВ вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Наявність порушень на час ухвалення рішення суду першої інстанції та відсутність доводів та посилань ТОВ щодо їх усунення та/або відсутності і стала підставою для задоволення позову.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.64 Кодексу цивільного захисту України, ДСНС України здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. ДСНС України здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

При цьому, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Статтями 68, 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Частина 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Таким чином, саме наявність встановлених актом від 20 вересня 2019 року №508 порушень (зафіксовано 24 порушення) є підставою для звернення до суду, що, в свою чергу, спростовує твердження апелянта про передчасність подання позову до закінчення строків на усунення виявлених порушень, що встановлені у Приписі від 20 вересня №313.

Посилання апелянта на порушення процедури перевірки, а саме вручення повідомлення про проведення планового заходу секретарю ОСОБА_1 та посвідчення про проведення планового заходу головному механіку ОСОБА_2 , а не керівнику ТОВ, як передбачено абз.6 ч.4 ст.5 та ч.5 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», колегія суддів відхиляє, оскільки в подальшому посадові особи ДСНС були допущені до проведення перевірки, що є важливою обставино, оскільки без фізичного доступу до відповідних об`єктів неможливо було б здійснити захід та визначити (за наявності) порушення.

Наведені обставини свідчать, що відповідна документація щодо наявності підстав для проведення перевірки та якою представників ТОВ повідомлено про початок її проведення, надійшли до належного та повноваженого адресата, який сприймав проведення вказаної перевірки як правомірне.

Вказані висновки також підтверджуються тим фактом, що акт від 20 вересня 2019 року №508 був підписаний директором ТОВ - В.Григоренком без зауважень чи заперечень (а.с.24).

Крім того, висловлена апелянтом незгода з строками усунення виявлених порушень знаходиться поза межами предмету розгляду даної справи, оскільки строки узгоджуються у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки та у разі незгоди з заходами чи строками їх виконання припис може бути оскаржено до ДСНС чи до суду, однак, припис від 20 вересня 2019 року №313 отримано директором ТОВ 20 вересня 2019 року та матеріали справи не містять відомостей щодо його скасування.

Разом з тим, відповідачем не заперечується, що станом на час ухвалення рішення суду першої інстанції (10 березня 2020 року) та на час звернення до суду апеляційної інстанції виявлені порушення, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей не були усунені у повному обсязі, а саме:

1) відсутні інструкції про заходи пожежної безпеки, затверджені керівником (порушено пункт 4 розділу II ППБУ, згідно з вимогами якого для кожного приміщення об`єкта мають бути розроблені та затверджені керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкції про забезпечення пожежної безпеки);

2) керівник та посадові особи не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку встановленому постановою КМУ від 26 червня 2013 року № 444 (порушено пункт 16 розділу II ППБУ, згідно якого посадові особи та працівники повинні проходити навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою КМУ від 26 червня 2013 року № 444);

3) у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (порушено абзац перший пункту 2.5 глави 2 розділу III ППБУ, згідно з вимогами якого у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують I трупу вогнезахисної ефективності);

4) електророзетки, вмикачі в приміщеннях складів та адмінбудівлі не відокремлені від горючої основи суцільним негорючим матеріалом. що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра (порушено пункт 1.17 дави 1 розділу IV ППБУ, відповідно до якого електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати повинні встановлюватися на не горючі основи (конструкції) або з підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра);

5) не проведено замір опор ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замкнення порушено пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ, відповідно до якого замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання мають проводитись 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ);

6) електрощитки не оснащено схемами підключення споживачів з пояснювальними написами і не вказано номінальний струм апарату захисту (порушено пункт 1.16 глави 1 розділу IV ППБУ, відповідно до якого електрощити, групові електрощитки повинні оснащуватися схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки));

7) допускається експлуатація тимчасових електромереж в адмінбудівлі та складських приміщеннях об`єкту (порушено пункт 1.8 глави 1 розділу IV Пі 1 БУ. згідно якого улаштування та експлуатація тимчасових електромереж забороняється);

8) не здійснено щорічну ревізію пристроїв захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, із складанням відповідних актів, відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2000 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд" (порушено пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ та пункт 9.1.1 Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд", відповідно до яких для забезпечення постійної надійності роботи пристроїв блискавкозахисту щорічно перед початком грозового сезону провалиться перевірка та огляд всіх пристроїв блискавкозахисту);

9) не здійснюється технічне обслуговування наявних вогнегасників (порушено абзац 2 пункту 3.13 глави III розділу V ППБУ, відповідно до якого технічне обслуговування вогнегасників повинно здійснюватися відповідно до Наказу МВС України від 15.01.2018 року № 25 "Про затвердження Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників");

10) будинки, приміщення та споруди системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" не обладнано (порушено пункт 1.2 глави I розділу V ППБУ та таблиця А ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" відповідно до яких приміщення складів продукції, гаражів автопарку, АЗС повинні обладнуватися системами протипожежного захисту (автоматичними установками пожежної сигналізації));

11) біля місця розташування пожежної водойми не встановлено покажчики з нанесенням на них літерного індексу ПВ, цифровим значенням запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватись на майданчику біля водойми (порушено підпункт 9 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ, згідно якого біля місця розташування пожежної водойми повинні бути встановлені покажчики (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесенням на них літерних індексів ПВ, цифрових значень запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми);

12) технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів не виконується (порушено підпункт 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ, згідно якого пожежні кран-комплекти не рідше одного разу на рік підлягають технічному обслуговуванню і перевірці на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування);

13) територія об`єкту не укомплектована пожежними щитами, з розрахунку один пожежний щит на 5000 м2 захищуваної площі (порушено абзац 2 пункту 3.11 глави 3 розділу V ППБУ, відповідно до якого пожежні щити (стенди) повинні встановлюватись на території об`єкта площею більше 200 м2 з розрахунку один щит (стенд) на 5000 м2 захищуваної площі);

14) не проведено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки (порушено пункт 8 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України, згідно якого до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилами техногенної та пожежної безпеки);

15) працівників об`єкта не забезпечено засобами індивідуального захисту (порушено пункт 2 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якого до обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту);

16) відсутня ідентифікація потенційної небезпеки об`єкта з урахуванням усіх чинників небезпеки (порушено вимоги другого абзацу пункту 3 розділу ІІІ ПТБ, згідно якого забезпечення техногенної безпеки на небезпечних об`єктах здійснюється шляхом оцінки ризиків виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру на підпорядкованих небезпечних об`єктах відповідної галузі).

В ході розгляду справи у суді апеляційної інстанції відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження усунення будь-якого з вказаних вище порушень.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта відносно того, що у ТОВ відсутній обов`язок щодо оброблення дерев`яних елементів горищних покриттів засобами вогнезахисту, оскільки будівля, яка належить ТОВ не є такою, що проектується, будується, реконструюється чи розпочинає свою діяльність, з огляду на таке.

Наявність не оброблених дерев`яних елементів горищних покриттів засобами вогнезахисту беззаперечно впливає на безпеку роботи об`єкту, співробітників та персоналу ТОВ, сприяє ускладненню ліквідації пожежі або надзвичайної ситуації.

Також, колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта щодо того, що ТОВ розпочало свою діяльність до набрання чинності КЦЗ України «Правил пожежної безпеки України та ДБН, оскільки період утворення юридичної особи не позбавляє її обов`язку дотримання вимог чинного законодавства.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянтом зазначено, що застосування заходу реагування саме у вигляді повного зупинення роботи підприємства, експлуатації його будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей є непропорційним та призведе до значних збитків у діяльності та упущення економічної вигоди.

За змістом статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

З огляду на зазначене, наявність встановлених порушень впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та, як наслідок, можє спричинити загрозу життю і здоров`ю людей, а також неможливість її ефективної ліквідації та рятування людей, а тому повне зупинення роботи є належним заходом направленим на захист життя і здоров`я людей.

Підсумовуючи викладене колегія суддів зазначає, що так як ТОВ не надало доказів усунення всіх порушень, які зафіксовано в акті перевірки № 508 від 20 вересня 2019 року на час ухвалення рішення судом першої інстанції (10 березня 2020 року), тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування до ТОВ захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства, експлуатації його будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма ПМК-226» - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 червня 2020 року.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.