Справа № 140/8769/20
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

17 червня 2020 року ЛуцькСправа № 140/8769/20
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Плахтій Н.Б., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2020 ОСОБА_1 до пред`явлення позову звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Департаменту соціальної політики Луцької міської ради припинення надання йому житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг з травня 2020 року; встановлення обов`язком Департаменту соціальної політики Луцької міської ради здійснити розрахунок житлової субсидії та обов`язкового платежу на оплату житлово-комунальних послуг з травня 2020 року.

Вказана заява мотивована тим, що 04.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради з проханням надати письмовий розрахунок для оплати обов`язкового платежу по житловій субсидії з травня 2020 по жовтень 2020 (на неопалюваний сезон). 05.06.2020 отримав смс повідомлення, що йому не призначено субсидію, оскільки наявний борг понад 3 міс. Позивач зазначає, що оплата житлово-комунальних послуг в період з травня 2019 по квітень 2020 року здійснювалось позивачем в розмірах обов`язкового платежу, який розрахований Департаментом соціальної політики на підставі рішення комісії (протокол №18 від 07.06.2019). Оплата здійснювалась у безготівковій формі через вказаний банк. При призначенні житлової субсидії станом на 01.05.2019 відповідно до квитанції про оплату ЖКП борг складав 18088 грн 33 коп, а на 01.05.2020 відповідно до квитанції про сплату ЖКП борг складає 16326 грн 99 коп. Сподівається отримати роз`яснення у відповідях на звернення, яким чином зменшення боргу на 1761 грн 34 коп вважається заборгованістю понад 3 місяці.

Вважає, що діями посадових осіб Департаменту соціальної політики Луцької міської ради порушені його права й інтереси, як малозабезпеченої особи на отримання соціального захисту у вигляді цільової адресної допомоги (субсидії на оплату житлово-комунальних послуг). Стверджує, що питання припинення субсидії становить значний інтерес не тільки для нього, але й для суспільства, оскільки вказані дії здійснені в особливий період в державі.

Одночасно із заявою про забезпечення позову подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію, яка з травня 2020 року складає 2100 грн. При тому є одинокою людиною, яка перебуває на обслуговуванні в територіальному центрі надання соціальних послуг.

Аналізуючи подані клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Також, згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому слід зазначити, що за приписами вищезазначених норм звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Так, підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Позивач в підтвердження свого скрутного майнового становища долучає довідку про доходи № НОМЕР_1 , яка свідчить, що сума пенсії його з 01.01.2019 по 31.01.2020 складає 24582,30 грн, а також довідку Департаменту соціальної політики Луцької міської ради від 16.11.2017 №Р-720, що він перебуває на обслуговуванні в територіальному центрі соціального обслуговування як одинокий.

Відтак, вказані ОСОБА_1 підстави для звільнення від сплати судового збору обґрунтовані та свідчать про його скрутний майновий стан, що об`єктивно перешкоджає сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, а звернення із заявою про забезпечення позову спрямоване на захист соціальних прав.

Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 року по справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд вважає за необхідне клопотання про звільнення від сплати судового збору задовольнити та з врахуванням майнового стану заявника звільнити його від сплати судового збору.

Згідно з частиною першою статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглянута судом без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову письмовими доказами, суд дійшов висновку, що така заява не підлягає задоволенню з таких мотивів і підстав.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, законодавець визначив лише дві підстави, за наявності яких суд може забезпечити позов, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Водночас згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї статті визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з частиною першою, третьою статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

З аналізу зазначених положень слідує, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). При цьому, саме позивач повинен навести докази для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , маючи намір продовжити користування субсидією на житлово-комунальні послуги, звернувся до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради із проханням надати письмовий розрахунок для оплати обов`язкового платежу по житловій субсидії на неопалювальний сезон (з травня по жовтень 2020 року). Однак позивачу відмовлено з підстав наявності боргу по сплаті житлово-комунальних послуг за 3 місяці.

На переконання суду, неможливо зробити однозначний висновок про протиправність дій відповідача. Натомість, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони припинення надання житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг з травня 2020 може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність дій відповідача.

Крім того, у заяві визначено декілька заходів забезпечення позову: заборони припинення надання житлово-комунальних послуг та встановити обов`язком здійснити розрахунок житлової субсидії.

Однак суд зазначає, що в разі вжиття обраних заявником заходів забезпечення позову судом фактично буде ухвалено рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, і забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суд вийде за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною другою статті 150 КАС України, що є неприпустимим.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 133, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, з врахуванням вимог пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Суддя Н.Б.Плахтій