Справа № 200/4887/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

17 червня 2020 р. Справа №200/4887/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого Олішевської В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позов ОСОБА_1

до відповідача: Управління соціального захисту населення військово цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області

про: визнання незаконним та скасування рішення Управління соціального захисту населення військово цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 02.08.2019 року, яким ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини, сина ОСОБА_2 , зобов`язання Управління соціального захисту населення військово цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області призначити та здійснити виплату державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 на сина ОСОБА_2 за її заявою від 14.05.2019 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення військово цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Управління соціального захисту населення військово цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 02.08.2019 року, яким ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини, сина ОСОБА_2 , зобов`язання Управління соціального захисту населення військово цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області призначити та здійснити виплату державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 на сина ОСОБА_2 за її заявою від 14.05.2019 року.

Разом з позовною заявою позивачем надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивач посилається на те, що відповідач повторно розглянув її заяву про призначення допомоги при народженні дитини від 14.05.2019 року з урахуванням висновків суду викладених у рішенні від 22.07.2019 року у справі № 200/7502/19-а та повідомив її про це своїм листом від 02.09.2019 року, проте позивач вказує на те, що рішення про відмову у призначенні дороги при народженні дитини вона не отримала. Тільки після передачі рішення суду на примусове виконання до виконавчої служби 05.05.2020 року отримала від виконавця копію рішення відповідача від 02.08.2019 року.

Розглянувши заяву позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що відповідачем прийнято рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 02.08.2019 року, відповідно до якого позивачу відмовлено у призначення допомоги при народженні дитини з 01.08.2016 року. Зазначене рішення направлено на адресу позивача визначена у довідці про внутрішньо переміщену особу, однак, поштове відправлення повернуто на адресу відповідача з відміткою «не вірно вказана адреса».

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів належного повідомлення про направлення (вручення) позивачу рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 02.08.2019 року, суд приймає посилання позивача на те, що рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 02.08.2019 року вона отримала лише 05.05.2020 року від державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Крім того суд зазначає, що Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду, насамперед обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Тобто, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Водночас, процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Таким чином, право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Суд враховує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Основного Закону).

Відтак, одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Враховуючи обставини справи та з метою захисту порушених прав позивача, суд приходить висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду, та вважає за необхідне поновити строк звернення до суду.

Керуючись ст. 122, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення військово цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Управління соціального захисту населення військово цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 02.08.2019 року, яким ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини, сина ОСОБА_2 , зобов`язання Управління соціального захисту населення військово цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області призначити та здійснити виплату державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 на сина ОСОБА_2 за її заявою від 14.05.2019 року.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 червня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Строки на оскарження ухвали застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540 від 30.03.2020 року (який набрав чинності 02.04.2020 року).

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська