Справа № 640/6270/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Київ № 640/6270/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Київській області
про визнання протиправним та скасування наказу від 07.02.2020 №58 о/с, поновлення на службі та стягнення середньомісячного забезпечення за час вимушеного прогулу,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.02.2020 №93 про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Головного управління Національної поліції у Київській області, а саме, ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області по особовому складу від 21.02.2020 №58 о/с стосовно ОСОБА_1 ;

- поновити на службі в поліції та на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_1 ;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на службі в поліції та на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_1 ;

- cтягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працював на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, проте наказом від 07.02.2020 №93 за порушення службової дисципліни, вимог статтей 3, 8, 11, 18 та 64 Закону України "Про національну поліцію", статті 1 "Дисциплінарного статуту Національної поліції України", затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 за №2337-VIII, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, на підставі вимог Протоколу наради керівництва Національної поліції від 05.06.2019 №13, що виразилося у прибутті до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області для заступання на добове чергування у складі груп реагування патрульної поліції в стані алкогольного сп`яніння, помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. Так, із оскаржуваними наказами позивач не погоджується, оскільки, на його думку, вони є протиправними, прийняті з відсутністю обставин для прийняття зазначеного дисциплінарного стягнення, порушенням процесуального порядку проведення службового розслідування, та, відповідно, процесуального порядку їх прийняття.

Крім того, позивач також вважає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, яке є крайнім заходом дисциплінарного впливу, застосовано за відсутності правових підстав, без урахування усіх обставин у справі та дотримання принципу пропорційності між вчиненим дисциплінарним проступком та мірою дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі №640/6270/20, запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву, витребувано у останнього відповідні документи, а також відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у судовому засіданні).

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 02.04.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив про те, що Головне управління Національної поліції в Київській області позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки відповідно до Протоколу від 11.01.2020 №10 за результатами медичного огляду встановлено факт вживання позивачем психоактивної речовини та стан алкогольного сп`яніння (0,22 проміле), що свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог статті 3, підпунктів 1,2 та 3 пункту 1 статті 18 та статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 за №2337-VIII, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 та Протоколу наради керівництва Національної поліції від 05.06.2019 №13.

Також представником відповідача на виконання вимог ухвали суду від 18.03.2020 надано копії відповідних документів.

В свою чергу, 15.04.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній зауважив про те, що відзив відповідача не несе в особі обгрунтованих обставин та необхідності застосування до ОСОБА_1 крайнього дисциплінарного стягнення -"звільнення зі служби в поліції", оскільки при прийнятті оскаржуваного наказу у відповідача були відсутні фактичні та правові підстави для його прийняття. Крім того, звільнення позивача із займаної посади не відповідає тяжкості вчиненого проступку, відповідачем при прийнятті рішення чітко не визначено і не обґрунтовано застосування саме найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Частиною другою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої, другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , старший сержант поліції, проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Київській області на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції.

Так, 11.01.2020 до керівництва Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла доповідна записка заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_5 щодо порушення службової дисципліни помічником чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції Головног управління Національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , які виразилися у прибутті до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області для заступання на добове чергування у складі груп реагування патрульної поліції ВП, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей та обличчя, різкий запах з порожнини рота, тремтіння рук).

Також про вказані обставини було проінформовано доповідною запискою начальника Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області полковника поліції В. Євтушенко.

Надалі, для підтвердження чи спростування факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 було направлено до Боярської ЦРЛ, для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За результатами медичного огляду ОСОБА_1 складено Протокол від 11.01.2020 №10, з висновків якого вбачається факт вживання позивачем алкоголю.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 15.01.2020 №64 призначено службове розслідування за інформацією, викладеною у доповідній записці заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_5 , щодо порушення службової дисципліни помічником чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 .

З письмових пояснень начальника СРПП №1 Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 25.01.2020 вбачається, що 11.01.2020 під час проведення ранкового інструктажу у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим було прийнято рішення направити позивача до Боярської ЦРЛ для проходження медичного огляду.

У письмових поясненнях 30.01.2020 позивач зазначив про те, що напередодні служби, а саме 10.01.2020 останній запізнився на ранковий інструктаж у зв`язку з поломкою транспортною засобу. Щодо стану алкогольного сп`яніння позивач зауважив, що можливо вказана подія виникла у зв`язку з тим, що зранку 10.01.2020 він вживав на сніданок кефір.

У зв`язку із зазначиними подіями, 04.02.2020 начальником Головного управління Національної поліції в Київській області полковником поліції Андрієм Нєбитовим було затверджено висновок службового розслідування, яким встановлено, що старший сержант поліції, помічник чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції ОСОБА_1 11.01.2020 прибув до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області для заступання на добове чергування у складі груп реагування патрульної поліції ВП з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей та обличчя, різкий запах з порожнини рота, тремтіння рук).

За наслідками проведення службового розслідування, Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.02.2020 №93 за порушення службової дисципліни, вимог статтей 3, 8, 11, 18 та 64 Закону України "Про національну поліцію", статті 1 "Дисциплінарного статуту Національної поліції України", затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 за №2337-VIII, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, на підставі вимог Протоколу наради керівництва Національної поліції від 05.06.2019 №13, що виразилося у прибутті до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області для заступання на добове чергування у складі груп реагування патрульної поліції в заступання на добове чергування у складі груп реагування патрульної поліції в стані алкогольного сп`яніння, помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського відділення поліції Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Відповідно до витягу з Наказу від 21.02.2020 №58 о/с позивача звільнено зі служби за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Не погоджуючись з оскаржуваними наказами, вважаючи, що під час їх прийняття відповідачем не визначено і не обґрунтовано застосування саме найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону №580-VIII, відповідно до вимог якої останній зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 59 Закону №580-VIII визначено, шо служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно з статтею 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, серед іншого, під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що

службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення службового розслідування стала інформація, викладена у доповідній записці заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_5 щодо порушення службової дисципліни помічником чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 .

Пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що службове розслідування обов`язково повинно передувати звільненню, якщо особу рядового чи начальницького складу звільняють за порушення нею службової дисципліни.

Так, судом встановлено, що відповідно до статтей 14,15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, призначено службове розслідування щодо порушення службової дисципліни помічником чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію.

За результатами вказаного розслідування складено висновок від 04.02.2020., затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Київській області полковником поліції Андрієм Нєбитовим.

У межах проведеного службового розслідування члени комісії дійшли висновку про підтвердження факту порушення службової дисципліни, що мав місце 11.01.2020 позивачем, що підтверджується висновком службового розслідування.

Як вбачається з рапорту старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4, останній був учасником того, що 11.01.2020 під час проведення ранкового інструктажу працівникам Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, у помічника чергового сектору реагування патрульної поліції №4 Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого сержана поліції ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей та обличчя, різкий запах з порожнини рота, тремтіння рук).

Відповідно до статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, матеріалами справи, а саме доповідною запискою заступника начальника управління - начальника ВІОС УКЗ ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_5 від 11.01.2020, доповідною запискою начальника СРПП №1 Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 11.01.2020, поясненнями начальника СРПП №1 Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 25.01.2020, рапортом старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 від 31.01.2020 та протоколом медичного огляду №10 підтверджено факт вживання позивачем алкоголю, що відображено у висновку службового розслідування від 04.02.2020.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо оскарження позивачем такого висновку.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із пунктом 1 Розділу ІІ Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Суд зазначає, що відповідач мав повноваження призначити та проводити службове розслідування за фактом встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни позивачем, що мало місце 11.01.2020 та виразилося у появі на службі в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить протокол медичного огляду №10 з висновком про факт встановлення алкоголю, що є несумісним з подальшим проходженням служби в органах поліції.

В ході розслідування підтверджено факт того, що станом на 11.01.2020 позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому прийняті за наслідком проведеного службового розслідування спірні накази відповідача в частині звільнення позивача зі служби в поліції є такими, що прийняті відповідачем обґрунтовано, за наявності визначених законом підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання позивача на те, що дисциплінарне стягнення накладено безпідставно, бездоказово щодо його правомірності, без визначення обставин, котрі б визначали ступінь тяжкості проступку, в тому числі і щодо його крайньої тяжкості, що б у сукупності та взаємозв`язку мало б фактичне та правове підгрунтя для прийняття найтяжчого та крайонього дисциплінарного стягнення "звільнення зі служби в поліції", суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було допущено грубе порушення дисципліни, що виразилося у перебуванні під час виконання службових обов`язків 11.01.2020 в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, у постановах Верховного Суду України від 29.09.2015 (справа №21-1288а15) та від 20.10.2015 (справа №21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Позивачем не спростовані встановлені відповідачем обставини допущення порушення службової дисципліни, вимог статтей 3, 8, 11, 18 та 64 Закону України "Про національну поліцію", статті 1 "Дисциплінарного статуту Національної поліції України", затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 за №2337-VIII, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, на підставі вимог Протоколу наради керівництва Національної поліції від 05.06.2019 №13, що свідчить про підрив авторитету органів Національної поліції.

При цьому, судом враховується, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є винятковим правом органу, де особа проходить публічну службу в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, щодо якої має бути застосовано таке стягнення.

Вищевикладене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 22.03.2018 у справі №816/956/17, адміністративне провадження №К/9901/980/17.

Крім того, відповідно до пункту 7 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Тобто, зазначені норми, які регулюють спірні правовідносини також не передбачають послідовності дій щодо звільнення у разі появи на роботі в нетверезому стані, та не передбачає догани попередньо.

Верховний Суд України у пункті 25 постанови Пленуму від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснив, що вирішуючи позови поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за пунктом 7 статті 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Звільнення за появу на роботі в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння застосовується до працівника незалежно від того, чи притягався він раніше до дисциплінарної відповідальності та чи вживались до нього заходи громадського стягнення. Власник або уповноважений ним орган вправі звільнити працівника за цією підставою і при одноразовому порушенні трудової дисципліни, дотримуючись при цьому порядку і строків накладення дисциплінарних стягнень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на позивача було правомірно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, у зв`язку із наявністю факту вчиненого ним діяння, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних наказів та поновлення позивача на службі в органах поліції, у зв`язку з чим позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх рішень, дій та бездіяльності, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи відсутність судових витрат позивача, їх розподіл не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

cуд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.