Справа № 240/863/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
18 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/863/20
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протипраними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1700 о/с від 28.12.2019 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " яким на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №6 о/с від 10.01.2020 про звільнення ОСОБА_1 з поліції за п.6 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";
- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого слідчого відділу Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області зі спеціальним званням "старший лейтенант поліції";
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з дня звільнення;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 27 500 грн.
Ухвалою від 10.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 02.03.2020.
02.03.2020 відповідачем подано відзив на позов. В обґрунтування відзив зазначив, що дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції застосовано за грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, п. 3 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині запобіганню вчиненню правопорушень, п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині утримуватися від дій, які підривають Національної поліції України, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, не дотримання вимог ст.ст. 9, 100, 169, 173 КПК України щодо негайного виконання ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.06.2019 № 279/3076/19 про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля "ОреІ Zaflra" номерний знак НОМЕР_1 . Вважає, що дії відповідача у даному випадку відповідають вимогам чинного законодавства.
02.03.2020 та 11.03.2020, 25.03.2020, 20.05.2020 відкладався розгляд справи.
В судове засідання 04.06.2020 з"явився позивач та представник позивача, позов підтримали.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, викладених у письмовому відзиві.
Усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 04.06.2020, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
У відповідності до ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
03.07.2015 ОСОБА_1 прийнята на службу до Національної поліції наказом від 11.11.2015 року №202о/с. 02.08.2019, наказом №140о/с призначена на посаду старшого слідчого Слідчого відділу Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з спеціальним званням "старший лейтенант поліції".
28.12.2019 за результатами службового розслідування складено висновок , яким, за грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, п. 3 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині запобіганню вчиненню правопорушень, п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині утримуватися від дій, які підривають Національної поліції України, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, не дотримання вимог ст.ст. 9, 100, 169, 173 КПК України щодо негайного виконання ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.06.2019 № 279/3076/19 про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля "ОреІ Zaflra" номерний знак НОМЕР_1 , застосувати до старшого слідчого відділення Корстенського відділу поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 28.12.2019 №1700 "Про застосування дисциплінарних стягнень" до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
10.01.2020, наказом ГУНП в Житомирській області №6 о/с позивача звільнено з займаної посади згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв"язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції). Підстава: наказ ГУНП в Житомирській області від 28.12.2019 №1700. (а.с.74)
Вважаючи таке звільнення протиправним, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Перевіряючи правомірність оскаржуваних позивачем наказів про звільнення зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, суд виходить з того, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
У частині 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію" визначена Присяга працівника поліції.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до частин 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3)сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
У відповідності до п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у ст. 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Перелічені у ст. 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.
Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони
При цьому, п.6 та 10 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає дві самостійні підстави для звільнення зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.
10.01.2020, наказом ГУНП в Житомирській області №6 о/с позивача звільнено з займаної посади згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв"язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції).
Підставою для видачі наказу по особовому складу став наказ Головного управління Національної поліції у Житомирській області ГУНП в Житомирській області від 28.12.2019 №1700, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Отже, для встановлення правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, необхідно дослідити чи були правові підстави для винесення наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що є крайнім видом дисциплінарного стягнення.
Як слідує, з наказу №1700 такий винесено грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, п. 3 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині запобіганню вчиненню правопорушень, п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині утримуватися від дій, які підривають Національної поліції України, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, не дотримання вимог ст.ст. 9, 100, 169, 173 КПК України щодо негайного виконання ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.06.2019 № 279/3076/19 про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля "Ореl Zaflra" номерний знак НОМЕР_1 .
За результатами розгляду клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайоиного суду Житомирської області від 20.06.2019 № 279/3076/19 клопотання задоволено лише в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 із забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном. У накладенні арешту на автомобіль "Opel Zafira", номерний знак НОМЕР_1 - відмовлено.
У свою чергу, старшим лейтенантом поліції Пашинською Г.С., всупереч вимог ст.ст. 9, 100, 169, 173 КПК України, не вжито заходів щодо виконання вимог ухвали суду, якою відмовлено у накладенні арешту на автомобіль, в частині негайного повернення тимчасово вилученого майна, а саме вказаного транспортного засобу.
На підставі попередньої розмови, що відбулась 30.10.2019 між старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_3 , у якій вона висунула останньому вимогу про надання їй неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США за вирішення питання про повернення автомобіля "Opel Zafira, 16.12.2019 у сквері парку, що по вулиці Ольгинська; 3, м. Коростень, працівниками УСБУ в Житомирській області та прокуратури Житомирської області, спільно з слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, після отримання неправомірної вигоди затримано старшого слідчого Слідчого відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , яка перебувала при виконанні службових обов"язків.
Враховуючи зазначені обставини, дисциплінарна комісія дійшла висновку, застосувати до старшого слідчого відділення Корстенського відділу поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Відповідно до частин першої та другої статті 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до частин шостої та десятої статті 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку; надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України "Про запобігання корупції"; ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень; недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування.
Пунктом 4 Розділу V Порядку встановлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до пунктів 1,2,5 Розділу VI Порядку зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.
Згідно з ч.7,8 ст. 19 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Отже, обставини вчинення працівником поліції дисциплінарного проступку, який є підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Тобто, передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування, підтверджене належними доказами, на підставі чого видається відповідний наказ, враховуючи відповідний висновок.
В той же, час, спірний наказ про накладення дисциплінарного стягнення на позивача у вигляді звільнення зі служби в поліції, винесено за грубе порушення службової дисципліни, не виконання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, п. 3 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині запобіганню вчиненню правопорушень, п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині утримуватися від дій, які підривають Національної поліції України, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, не дотримання вимоги ст.ст. 9, 100, 169, 173 КПК України щодо негайного виконання ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.06.2019 № 279/3076/19 про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля "Ореl Zaflra" номерний знак НОМЕР_1 .
Тобто, зміст спірного наказу свідчить, що позивач фактично був звільнений зі служби в поліції за недотримання вимоги ст.ст. 9, 100, 169, 173 КПК України щодо негайного виконання ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.06.2019 № 279/3076/19 про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля "Ореl Zaflra" номерний знак НОМЕР_1 .
З даного приводу суд зазначає, що відповідно до абз.7 ч.2 Розділу 2 Інструкції Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України наявність даних про недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування, є окремою підставою для прийняття керівником, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, наказу про призначення службового розслідування.
Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що дисциплінарною комісією лише встановлювались обставини порушення позивачем ч.3 ст.368 КПК України.
Суд не заперечує наявність обставин, викладених у висновку. Разом з тим, наказ про застосування дисциплінарного стягнення не містить посилань на те, що позивач підлягає звільненню, в тому числі і за фактом отримання неправомірної вигоди.
Суд не надає оцінку діям позивача в частині дотримання вимог ст.ст. 9, 100, 169, 173 КПК України, оскільки це не належить до повноважень адміністративного суду, а регулюється нормами КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: п. 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; п.2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; п.6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; п. 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.
Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Проте, в чому саме полягало порушення позивачем наведених норм відповідач в не довів.
Висновок службового розслідування містить лише опис вчиненого позивачем корупційного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, а причини та умови дисциплінарного проступку та його об"єктивна сторона у встановленому порядку не встановлювалися.
Суд звертає увагу, що за приписами Дисциплінарного статуту підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого і є саме з`ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.
Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
В матеріалах справи міститься службова характеристика старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , видана т.в.о. начальника Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, зміст якої свідчить лише про позитивні відгуки про службу позивача, жодних скарг не надходило та дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не притягувалась.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
З урахуванням правової позиції, викладеній у постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.03.2014 у справі №21-13а14, суд при розгляді кожної справи про застосовування дисциплінарних стягнень повинен враховувати фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу така особа може бути звільнена.
Водночас, обставини та факти порушення службової дисципліни мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Разом з тим, відповідачем обставини вчинення порушення вимог законодавства позивачем не з`ясовані, вина позивача не доведена, а фактичні докази на підтвердження порушення службової дисципліни позивачем, внаслідок чого відбулося звільнення, відсутні.
В ході розгляду справи відповідачем не доведено наявності в діях позивача фактів та обставин, які б можна було розцінити як порушення позивачем службової дисципліни чи "Правил етичної поведінки поліцейських", на підставі застосувати крайній захід дисциплінарного стягнення.
З`ясувавши вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність аргументів відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, що виявилося в недотриманні вимог п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, оскільки службовим розслідуванням не з`ясовувались обставини, що мають значення для його розгляду та обставини, на підставі яких позивач звільнений зі служби в поліції.
На думку суду, висновки відповідача про не дотримання позивачем вимог ст.ст. 9, 100, 169, 173 КПК України щодо негайного виконання ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.06.2019 № 279/3076/19 про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля "Ореl Zaflra" номерний знак НОМЕР_1 не може мати наслідком застосування крайньої міри дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, позаяк застосоване стягнення є непропорційним до вчиненого порушення, зокрема, внаслідок відсутності у позивача не знятих дисциплінарних стягнень.
Враховуючи те, що відповідачем не доведено суду правомірності застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення, чим порушено принцип обґрунтованості, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1700 о/с від 28.12.2019, яким на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з поліції, підлягає скасуванню як протиправний.
Як, наслідок, підлягає скасуванню і наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №6 о/с від 10.01.2020 про звільнення ОСОБА_1 з поліції за п.6 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", а порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення на посаді, з якої був звільнений з 11.01.2020.
Згідно ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Таким чином, при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають застосуванню положення Порядку №260.
Так, пунктом 9 Порядку №260 визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Пункт 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачає, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Обґрунтовуючи факт завдання моральної шкоди, позивач посилається на те, що після звільнення не може знайти роботу через розповсюдження у мережі Інтернет відомостей про її затримання у порядку ст.208 КПК України.
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно із ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
За приписами пункту 5 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачем не надано жодних доказів спричинення йому моральної шкоди, не доведено в чому вона полягає, не доведено причинного зв`язку між неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача, отриманням ним матеріальних збитків та настанням будь-яких негативних наслідків для позивача. З огляду на зазначене, суд вважає в цій частині позовній вимоги не обґрунтованими та в їх задоволенні відмовляє.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.
Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1700 о/с від 28.12.2019 "Про застосування дисциплінарних стягнень" в частині застосування до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №6 о/с від 10.01.2020 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".
Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на службі в Національній поліції України на посаді старшого слідчого слідчого відділу Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та стягнення з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.
У стягненні моральної шкоди відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос