Справа № 520/4558/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 червня 2020 р. справа № 520/4558/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" (, 64370, Харківська область, Ізюмський район, Вірнопільська сільрада, с. Вірнопілля, комплекс будівель і споруд №2) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Старт" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22.01.2020 року №про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальну суму 6626,27 грн., прийняте у відношенні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старт".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Зважаючи на наявність відзиву на позовну заяву та те, що тридцятиденний строк з дня відкриття провадження у справі сплинув, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 05 лютого 2020 року СТОВ "Старт" отримало рішення ГУ ДПС у Харківській області від 22.01.2020 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальну суму 6626,27 грн. Вказане рішення ГУ ДПС у Харківській області прийнято нібито у зв`язку несвоєчасності сплати підприємством єдиного внеску за вересень 2013 року по строку сплати до 22 жовтня 2013 року та за жовтень 2013 року по строку сплати до 21 листопада 2013 року. Однак, СТОВ "Старт" згідно звіту щодо нарахування єдиного внеску (Додаток 4) за вересень 2013 року, прийнятого 11 жовтня 2013 року ПФУ за №118743 нарахувало єдиного внеску всього 51519.93 грн. та утримано єдиного внеску всього 4975,88 грн., згідно звіту щодо нарахування єдиного внеску (Додаток 4) за жовтень 2013 року, прийнятого 20 листопада 2013 року ПФУ за № 748858, нарахувало єдиного внеску всього 69290,97 грн. та утримано єдиного внеску всього 6697.01 грн. Вказані зобов`язання сплачено СТОВ «Старт» своєчасно згідно платіжних доручень від 04.10.2013 р. за № 564 на суму 4975,91 грн., за № 565 на суму 51534,15 грн., за №566 на суму 5,21 грн., за №567 на суму 116,09 грн., платіжного доручення від 21.10.2013 р. за №600 на суму 119,78 грн., платіжного доручення від 05.11.2013 р. за №624 на суму 10.99 грн., платіжних доручень від 07.11.2013 р. за №628 на суму 9,00 грн., за № 629 на суму 6662,30 грн., за №630 на суму 68825,24 грн.. Позивач вважає, що штрафні санкції застосовані до СТОВ "Старт" не правомірно, й лише внаслідок помилок в інформаційній системі податкового органу сум нарахованого та сплаченого СТОВ "Старт" єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за оскаржений період. З огляду на наведене, позивач вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що СТОВ Старт за вересень 2013 року було самостійно нараховано до сплати єдиний внесок в розмірі 56502,81 гривень (пункт 8 таблиці 1 додатку 4 до Звіту від 10.10.2013) з граничним терміном сплати 21.10.2013 року. З інтегрованої картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2013 рік вбачається, що нарахована сума єдиного внеску була погашена у період з 05.11.2013 по 07.11.2013, тобто, з порушенням встановлених строків для сплати єдиного внеску. За жовтень 2013 року СТОВ Старт було самостійно нараховано до сплати єдиний внесок в розмірі 75987,98 гривень (пункт 8 таблиці 1 додатку 4 до Звіту від 20.11.2013) з граничним терміном сплати 20.11.2013 року. Відповідно до інтегрованої картки платника, з нарахованої суми єдиного внеску за жовтень 2013 року сума в розмірі 232,12 гривень було сплачена несвоєчасно відповідно до платіжного доручення від 17.12.2013. На підставі наведених обставин та норм права, ГУ ДПС області 22.01.2020 було прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 5661,51 грн. та нараховано пеню в розмірі 964,76 гривень. Додатково представником відповідача було зазначено, що з додатків до позовної заяви вбачається, що частина платіжних доручень взагалі сплачувалася на рахунки Пенсійного фонду України в Ізюмському районі, однак, як вже зазначалось, Законами № 404 та № 406 було покладено повноваження з адміністрування єдиного внеску на орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а тому, єдиний внесок за вересень 2013 року підлягав сплаті виключно на рахунки органів доходів і зборів. З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що Головне управління ДПС у Харківській області діяло на підставі та в межах повноважень, визначених Законом, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що платіжні доручення на загальну суму 56631,36 грн., а саме № 565 від 04.10.2013 р. на суму 51534,15 грн., №564 від 04.10.2013 р. на суму 4975,91 грн., №566 від 04.10.2013 р. на суму 5,21 грн., №567 від 04.10.2013 р. на суму 116,09 грн., були складені підприємством на реквізити отримувача Пенсійного фонду України, однак в цей же день зараховані на рахунок Ізюмської ОДПІ, про що свідчать дані Державної казначейської служби України. Представник позивача вказав, що станом на 01 жовтня 2013 року заборгованості зі сплати єдиного внеску до Пенсійного фонду у СТОВ Старт не було, що підтверджено довідкою ГУПФУ в Харківській області від 11.06.2020 р., та при сплаті єдиного внеску за вересень 2013 року виникла переплата у розмірі 248,33 грн., при сплаті єдиного внеску за жовтень 2013 року виникла недоїмка (недоплата) у розмірі 480,45 грн. Зарахувавши суму переплати в рахунок заборгованості розрахунок недоїмку складає: 480,45 грн. - 248,33 грн. = 232,12 грн. (недоїмка станом на 21.11.2013 р.). З огляду на наведене позивач вважає, що штраф 10% складає: 232,12 грн. х 10% = 23,21 грн., що співпадає із строкою 5 Розрахунку штрафних санкцій отриманих у Рішенні № від 22 січня 2020 року, пеня за період з 21.11.2013 року по 17.12.2013 року складає 6,27 грн., що співпадає із строкою 1 Розрахунку штрафних санкцій отриманих у Рішенні № від 22 січня 2020 р. Всього борг у вигляді штрафу і пені СТОВ «СТАРТ» складає: 23,21 грн. + 6,27 грн. = 29,48 грн., в іншій частині з рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 23.01.2020 р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальну суму 6626,27 грн., прийняте у відношенні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Старт, позивач не погоджується та просить задовольнити адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

СТОВ Старт за вересень 2013 року було самостійно нараховано до сплати єдиний внесок в розмірі 56502,81 гривень (пункт 8 таблиці 1 додатку 4 до Звіту від 10.10.2013) з граничним терміном сплати 21.10.2013 року.

Згідно з платіжними дорученнями на загальну суму 56631,36 грн., а саме № 565 від 04.10.2013 р. на суму 51534,15 грн., №564 від 04.10.2013 р. на суму 4975,91 грн., №566 від 04.10.2013 р. на суму 5,21 грн., №567 від 04.10.2013 р. на суму 116,09 грн., які були складені підприємством на реквізити отримувача Пенсійного фонду України, єдиний внесок за вересень 2013 року було сплачено позивачем.

Згідно довідки Ізюмського управління Державної казначейської служби України Харківської області від 12.06.2020 року №02-55/191, СТОВ СТАРТ (31003808) сплатило кошти єдиного соціального внеску в сумі 56631,36 грн., які були зараховані 04.10.2013 року на рахунок 2014 Ізюмської ОДПІ, а саме: платіжне доручення №564 від 04 жовтня 2013 р. на суму 4975,91 грн., платіжне доручення №565 від 04 жовтня 2013 р. на суму 51534,15 грн., платіжне доручення №566 від 04 жовтня 2013 р. на суму 5,21 грн., платіжне доручення №567 від 04 жовтня 2013 р. на суму 116,09 грн.

При цьому, з інтегрованої картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2013 рік вбачається, що нарахована сума єдиного внеску була погашена у період з 05.11.2013 по 07.11.2013, тобто, з порушенням встановлених строків для сплати єдиного внеску.

Також судом встановлено, що за жовтень 2019 року СТОВ Старт було самостійно нараховано до сплати єдиний внесок в розмірі 75987,98 гривень (пункт 8 таблиці 1 додатку 4 до Звіту від 20.11.2013) з граничним терміном сплати 20.11.2013 року.

Згідно платіжних доручень від 21.10.2013 р. за №600 на суму 119,78 грн., платіжного доручення від 05.11.2013 р. за №624 на суму 10.99 грн., платіжних доручень від 07.11.2013 р. за №628 на суму 9,00 грн., за № 629 на суму 6662,30 грн., за №630 на суму 68825,24 грн., позивачем було сплачено єдиний внесок за жовтень 2013 року.

З наявних матеріалів справи вбачається, що при сплаті єдиного внеску за вересень 2013 року виникла переплата у розмірі 248,33 грн., при сплаті єдиного внеску за жовтень 2013 року виникла недоїмка (недоплата) у розмірі 480,45 грн. Зарахувавши суму переплати в рахунок заборгованості розрахунок недоїмку складає: 480,45 грн. - 248,33 грн. = 232,12 грн., недоїмка станом на 21.11.2013 року.

Відповідно до інтегрованої картки платника, з нарахованої суми єдиного внеску за жовтень 2019 року сума в розмірі 232,12 гривень було сплачена несвоєчасно відповідно до платіжного доручення від 17.12.2013 року, що не заперечувалось сторонами у справі.

На підставі наведених обставин та норм права, ГУ ДПС області 22.01.2020 було прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 5661,51 грн. та нараховано пеню в розмірі 964,76 гривень.

Судом встановлено, що позивачем було оскаржено в адміністративному порядку вказане рішення та рішенням Державної податкової служби України від 19.03.2020 року за №10084/6/99-00-08-06-01-06, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 23.01.2020 № ГУ ДПС у Харківській області залишено без змін, а скаргу СТОВ "СТАРТ" від 12.02.2020 року №б/н - без задоволення.

Суд зазначає, що у відповіді на відзив позивач фактично визнав правомірність застосування до нього штрафу у розмірі 10%, що складає: 232,12 грн. х 10% = 23,21 грн. та співпадає із строкою 5 Розрахунку штрафних санкцій отриманих у Рішенні № від 22 січня 2020 року, та пені за період з 21.11.2013 року по 17.12.2013 року складає 6,27 грн. та співпадає із строкою 1 Розрахунку штрафних санкцій отриманих у Рішенні № від 22 січня 2020 р. Всього позивачем визнано борг у вигляді штрафу і пені СТОВ «СТАРТ» у розмірі: 23,21 грн. + 6,27 грн. = 29,48 грн.

По суті спірних правовідносин судом встановлено наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року N 2464-VI (далі - Закон України N2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На підставі Закону України №2464 розроблено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 8 та ст. 12 Закону N 2464, єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6, п.8 ст.9 Закону України №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Частиною 12 статті 9 Закону України №2464 передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України №2464, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.4 ч. 1 ст. 4 цього Закон, які обрали спрощену систему оподаткування, на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний соціальний внесок (п. 2 ч. 6 розділу ІV Інструкції 449).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464, сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою.

Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України № 2464 передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини 2 пункту 2 розділу VIІ Інструкції 449, розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску виноситься за даними інформаційної системи та без проведення перевірки.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивачем надано докази своєчасної сплати та зарахування ЄСВ саме на рахунки Ізюмської ОДПІ за вересень 2013 року та докази сплати ЄСВ за жовтень 2013 року за виключенням суми у розмірі 232,12 грн., яка була несвоєчасно сплачена позивачем 17.12.2013 року та вказаний факт визнано позивачем.

Згідно з положеннями розділу VII Інструкції №449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до п. 8 розділу VI Інструкції №449 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Пунктом 11 ст. 9 Закону України №2464 передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з п.11 ст. 25 Закону України 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за неперерахування або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до положень ч.10 статті 25 Закону України 2464, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

З огляду на викладене, для підтвердження факту несплати єдиного внеску, необхідно встановити, що платник єдиного внеску не вчиняв дії, спрямовані на перерахування єдиного внеску до державного бюджету. Здійснення помилки під час перерахування єдиного внеску до державного бюджету в строк, встановлений п.1 ч.2 ст.6, п.8 ст.9 Закону України 2464, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника єдиного внеску при його сплаті, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених п.11 ст. 25 Закону України 2464. Помилкове зазначення іншого коду ЄДРПОУ платника в платіжному дорученні під час сплати суми збору не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми єдиного внеску у визначений вказаною нормою Закону строк, а відтак і для застосування на підставі п.11 ст.25 Закону штрафних (фінансових) санкцій.

Також, позивачем фактично було здійснено необхідні дії для повного та своєчасного виконання свого обов`язку щодо сплати єдиного внеску.

Судом встановлено, що позивачем вживалися заходи для своєчасної та повної сплати єдиного внеску та фактично була здійснена сплата єдиного внеску, що було підтверджено належними доказами під час судового розгляду справи.

Таким чином, оскільки перерахування коштів відбулось не на користь належного отримувача, однак вказані кошти того самого дня, в межах граничних строків сплати були зараховані на належні рахунки, однак вказана інформація належним чином не відображена у інтегрованій картці позивача, за виключенням суми єдиного внеску у розмірі 232,12 грн., суд вважає безпідставним та необґрунтованим твердження контролюючого органу, що помилка платника податків може бути достатньою підставою для винесення рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та повністю спростовує позицію відповідача про наявність у діях позивача ознак несплати (перерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску.

Вказаної правової позиції дотримується колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, провівши системний аналіз законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, та яка використана у рішенні Колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі №21-3920а15.

Окрім цього, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року по справі №813/1008/16 зазначено, що помилка при зазначенні невідповідного рахунку, не може слугувати підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування ЄСВ.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі №803/1039/17, від 30 жовтня 2018 року по справі №824/7/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином суд приходить до висновку, що рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22.01.2020 року № є протиправним та підлягає скасуванню в частині застосування у відношенні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" штрафних санкцій у розмірі 5638,30 грн. та пені у розмірі 958,49 грн. за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" (, 64370, Харківська область, Ізюмський район, Вірнопільська сільрада, с. Вірнопілля, комплекс будівель і споруд №2) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 22.01.2020 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 5638,30 грн. та пені у розмірі 958,49 грн. за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску, прийняте у відношенні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старт".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул. Пушкінська, буд.46, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" (, 64370, Харківська область, Ізюмський район, Вірнопільська сільрада, с. Вірнопілля, комплекс будівель і споруд №2) судовий збір у сумі 2092 (дві тисячі дев`яносто дві) грн. 65 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.06.2020 року.

Суддя Біленський О.О.