Справа № 540/1522/20
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

16 червня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/1522/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Варняк С.О., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення суми завданих збитків державі,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати ОСОБА_1 винним у спричиненні ним за час перебування на посаді начальника складу БТ служби, збитків державі в сумі 402490,61 гривень;

- зобов`язати ОСОБА_1 суму збитків в розмірі 402490,61 грн. відшкодувати в повному обсязі та перерахувати на розрахунковий рахунок військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Положеннями п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак в порушення вищевказаних вимог позивачем не надано власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позові) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI).

Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачає встановлення станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2102 грн.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач просить визнати ОСОБА_1 винним у спричиненні ним за час перебування на посаді начальника складу БТ служби збитків державі в сумі 402490,61 грн. та зобов`язати ОСОБА_1 відшкодувати та перерахувати на розрахунковий рахунок військової частини суму збитків у розмірі 402490,61 грн.

Тобто, позивачем заявлено вимоги немайнового характеру, судовий збір за подання яких становить 2102,00 грн. та майнового характеру на загальну суму 402490,61 грн., судовий збір за подання яких становить 6037,36 грн.

Таким чином, судовий збір за подання даної позовної заяви становить 8139,36 грн.

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи суддею встановлено, що позивачем не додано доказів сплати судового збору.

Натомість, позивачем подано заяву про відстрочення сплати судового збору.

Статтею 8 Закону № 3674 передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Отже, підстави звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення чітко урегульовано законом. Наведені позивачем обставини не свідчать про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору, передбачених ст.133 КАС України та ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Суддя зауважує, що відсутність коштів у сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні сплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження відсутності коштів на сплату судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає відповідну заяву.

В той же час, позивач не надав жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у заяві про відстрочення сплати судового збору.

Окремо суддя наголошує, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі № 1340/6069/18.

Відтак, заява позивача про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Крім того, суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Тобто, до повноважень командира (начальника) належить притягнення винної особи до матеріальної відповідальності.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_1 винним у спричиненні за час перебування на посаді начальника складу БТ служби, збитків державі у сумі 402490,61 грн.

Зазначені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтями 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позивачу необхідно надати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, документ про сплату судового збору у сумі 8139,36 грн. (за вимогу немайнового характеру на суму 2102,00 грн. та за вимогу майнового характеру на суму 6037,36 грн.) або скористатися правом щодо уточнення позовних вимог (зменшення їх розміру).

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Тому така заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/1522/20 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя С.О. Варняк