Справа № 140/5775/20
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року ЛуцькСправа № 140/5775/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного (в письмовому провадженні) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції (далі Департамент ПП НП України, відповідач) про зобов`язання зарахувати інспектору відділу безпеки дорожнього руху, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції, наявно на момент зарахування на службу до Національної поліції України, вислугу років у податковій міліції з 24.04.2011 року по 16.10.2015 року, що становить 4 роки 5 місяців 19 днів та зобов`язання провести позивачу перерахунок і виплату грошового забезпечення, з врахуванням вислуги років, в частині надбавки за вислугу років за весь час служби в органах поліції та компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 07.11.2015 року по теперішній час проходить службу в органах Департаменту ПП НП України на посаді інспектора відділу безпеки дорожнього руху, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту ПП НП України. До зарахування на службу у Національну поліцію України, в період з 24.04.2011 по 16.10.2015 ОСОБА_1 безперервно проходив службу на різних посадах в органах податкової міліції у складі Головного управління Міндоходів у Волинській області. Загальний безперервний стаж служби в органах податкової міліції склав 4 роки 5 місяців 9 днів. З метою отримання інформації про стаж служби, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки позивач звернувся із рапортом до управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту ПП НП України. 13.02.2020 позивач отримав довідку в якій зазначено, що стаж служби в поліції станом на 12.02.2020 складає 4 роки 11 місяців 24 дні. Таким чином, загальна вислуга років позивача в органах податкової міліції та органах Національної поліції повинна складати 9 років 5 місяців 3 дні. В подальшому ОСОБА_1 звернувся із запитом до відповідача щодо перерахунку стажу служби, який дає право на встановлення поліцейському надбавку за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. 08.04.2020 позивач отримав лист від Департаменту ПП НП України, у кому зазначено, що згідно ст. 78 «Про Національну поліцію» не зараховується до стажу служби в поліції вислуга років в органах Державної податкової служби України, відтак підстав для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки немає. Відтак на підставі вищевикладеного ОСОБА_1 вважає що відповідачем порушено його соціальні права, передбачені Конституцією та законами України, оскільки служба в податковій міліції прирівняна до служби в органах внутрішніх справ, а стаж роботи в податковій міліції має входити до стажу служби в поліції, який дає право для встановлення надбавки та оплати додаткової відпустки.

Ухвалою судді від 17.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 08.05.2020 №4592/41/17-2020 представник відповідача позов заперечила, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своєї позиції вказала, що частина друга статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, який зараховується поліцейським до стажу служби в поліції. При обчисленні стажу служби в поліції ОСОБА_1 , відповідачем було дотримано вимоги статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» та зараховано до цього стажу вислугу років у поліції, однак не зараховано вислугу років у податковій міліції, оскільки це суперечить вимогам законодавства України.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Сторони скористались свої правом щодо подачі заяв по суті справи.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 24.04.2011 по 16.10.2015 проходив службу в органах податкової міліції ДПА у Волинській області, а згодом Головного управління Міндоходів у Волинській області та мав спеціальне звання прапорщик податкової міліції.

Наказом Головного управління Міндоходів у Волинській області від 17 грудня 2014 року № 257-о позивач був звільнений з податкової міліції у запас за пунктом 63 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114 Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні: 5 років 1 місяць 21 день, в тому числі: служба в органах податкової міліції 4 роки 5 місяців 9 днів.

Як слідує із витягу з наказу ГУНП у Волинській області від 07.11.2015 №1о/с «По особовому складу», відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 прийнято на службу в поліції та призначено з 07.11.2015 поліцейським батальйону патрульної поліції, присвоївши спеціальне звання рядовий поліції.

Із витягу з наказу ГУНП у Волинській області від 20.01.2016 №7о/с «По особовому складу», вбачається що рядовому поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено стаж служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 13.12.2015 09 місяців 25 днів, до якого зараховано службу в Національній поліції України.

Вказані обставини судом установлено на підставі копій послужного списку, трудової книжки відповідних наказів (а.с.13-21,24).

На рапорт позивача від 12.02.2020 про зарахування до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції з 24.04.2011 по 16.10.2015 Департамент ПП НП України у листі від 16.03.2020 №4884/41/4/03-2020 відмовило ОСОБА_1 у такому зарахуванні, мотивуючи тим, що стаття 78 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, який зараховується поліцейським до стажу служби в поліції. Оскільки до переліку не включено службу в податковій міліції Державної фіскальної служби України, підстави для зарахування такого стажу служби в поліції, відсутні (а.с.26-27).

Крім того, Управлінням патрульної поліції у Волинській області Департаменту ПП НП України надано довідку від 13.02.2020 №1601/41/17/01-2020, з якої слідує, що відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено стаж служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки станом на 12.02.2020 4 роки 11 місяців 24 дні. Стаж роботи в Державній фіскальній службі 4 роки 5 місяців 19 днів (а.с.28).

Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною другою статті 78 Закону №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» від 05 липня 2012 року №5083-VI внесено зміни до Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно із пунктом 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Зазначені норми кореспондуються із нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII (далі Закон №509-XII), який регулював правовий статус податкової міліції.

Статтею 19 Закону №509-XII визначено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Відповідно до статей 24, 26 Закону №509-XII особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Згідно із частиною четвертою статті 78 Закону №580-VIII порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджений Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, відповідно до пункту 1 якого до вислуги років особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 1998 року №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» поширено на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей».

З аналізу вказаної норми слідує, що служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, тому повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».

Як уже було встановлено судом та не ставиться під сумнів відповідачем, позивач із 24.04.2011 по 16.10.2015 проходив службу в органах податкової міліції України. Під час проходження служби у податковій міліції позивачу було присвоєно спеціальне звання прапорщик податкової міліції.

Отже, під час проходження ОСОБА_1 служби в органах податкової міліції згідно із Законом України «Про державну податкову службу в Україні» та Податковим кодексом України на нього, як службовця податкової міліції, поширювались гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію».

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону №580-VIII, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України. Згідно із пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Приписами пунктів 3-6 частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року, який набрав чинності 29 грудня 2015 року, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України №580-VIII.

Згідно із Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Закріплений у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України принцип верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

Частиною 1 статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пункті 83 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (Заява № 42527/98) від 12 липня 2001 року Суд нагадує, що, згідно з усталеною практикою органів Конвенції, майно може являти собою існуюче майно або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні законне сподівання стосовно ефективного здійснення права власності. При цьому, враховуючи принцип справедливості (fairness) та недопущення зловживання повноваженнями (abuse of power) під час прийняття рішень та вчинення діянь публічною адміністрацією, наявність в особи заснованих на обіцянках влади очікувань (джерело яких - владні діяння й рішення) свідчить про взаємодію влади з особою, тому для забезпечення якості влади (управління) необхідно, щоб відповідні очікування були предметом ефективного правового захисту.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що надбавка за вислугу років є майном позивача в розумінні Конвенції, а також, отримуючи надбавку за вислугу під час проходження служби в органах внутрішніх справ, в тому числі у податковій міліції, позивач має законні сподівання на одержання такої під час служби в Національній поліції.

При цьому, відсутність своєчасного прийняття підзаконних нормативних актів не може слугувати підставою для позбавлення позивача належного грошового забезпечення.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з доводами позивача, що його служба в органах податкової міліції має такий же правовий статус як і служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького та рядового складу, тому така служба підлягає зарахуванню до вислуги років в поліції на підставі пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у зарахуванні до стажу позивача вислугу років із 24.04.2011 по 16.10.2015 у податковій міліції діяв протиправно, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення відповідних дій, непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі дії.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У даній справі, звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 просить суд захистити його право на отримання надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки шляхом зобов`язання зарахувати позивачу до вислуги років у Національній поліції, наявно на момент зарахування на службу до Національної поліції України, вислугу років у податковій міліції з 24.04.2011 року по 16.10.2015 року, що становить 4 роки 5 місяців 19 днів та зобов`язати провести перерахунок і виплату грошового забезпечення, з врахуванням вислуги років, в частині надбавки за вислугу років за весь час служби в органах поліції та компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України повноважень, та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів ОСОБА_1 , про захист яких поданий позов, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом прийняття рішення яким визнати протиправною відмову у зарахуванні позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 24.04.2011 по 16.05.2015 у податковій міліції, оформлену листом від 16.03.2020 №4884/41/4/03-2020, та зобов`язання зарахувати до стажу служби в поліції вказаний період роботи у податковій міліції та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення з урахуванням періоду роботи з 24.04.2011 по 16.10.2015 у податковій міліції (в частині надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку).

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при звернені до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 14.04.2020 (а.с.10).

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-77, 139, 244-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про міліцію», Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у зарахуванні до стажу служби в поліції ОСОБА_1 наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 24.04.2011 по 16.10.2015 у податковій міліції, оформлену листом від 16.03.2020 №4884/41/4/03-2020.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 24.04.2011 по 16.10.2015 у податковій міліції та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку) ОСОБА_1 за час служби в органах поліції з урахуванням вислуги років з 24.04.2011 по 16.10.2015 у податковій міліції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений статтею 295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3, )

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський