Справа № 826/4160/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Київ № 826/4160/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

від 06.03.2017 № , № ,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - відповідач,), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.03.2017 № , № .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відокремлені підрозділи Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» кредитних офісів №№ 8, 149 не є юридичними особами, а є структурною одиницею головного підприємства ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», отже ненадання таким відокремленим підрозділом запитуваних документів не є порушенням законодавства.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України , Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розгляд адміністративної справи здійснено в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області проведено планові виїзні документальні перевірки фінансово-господарської діяльності відокремлених підрозділів товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» кредитних офісів №№ 8, 149 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за періоди з 30.06.2016 по 30.09.2016 та з 27.01.2015 по 30.09.2016, за результатами яких складено акти від 15.02.2017 №№ 47/1402/40786149, 47/1402/40696637 (далі - акти перевірок).

З актів перевірок вбачається, що перевірками встановлено порушення позивачем, зокрема, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме ненадання посадовим особам контролюючого органу у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

На підставі актів перевірок відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.03.2017 №№ , , якими за порушення абзацу 1 пункту 121.1 статті 121 від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 510 грн. за кожне порушення.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

У пункті 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (тут і далі у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з положеннями пункту 85.8 статті 85 Податкового кодексу України, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис. (пункт 85.6 статті 85 Податкового кодексу України).

Таким чином, з моменту допуску відповідача до проведення перевірки у позивача виник обов`язок надання до перевірки первинних, бухгалтерських документів та документів податкового обліку, що пов`язані з предметом перевірки.

Пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України встановлено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлено лист від 23.01.2017 № 417/10, яким повідомлено відповідача, що відокремлені підрозділи функціонують без окремого балансу, без самостійного ведення розрахунків з оплати праці із застрахованими особами, без самостійного права відкривати банківські рахунки тощо та з огляду на зазначене, що по місцю знаходження позивача знаходиться вся фінансово-господарська документація, а по місцю знаходження відокремленого підрозділу відсутня як фінансово-господарська документація так і уповноважені позивачем працівники. У зв`язку з чим позивач надаватиме по місцю податкового обліку (Головного управлінн Державної фіскальної служби у м. Києві) усі необхідні документи та інформацію для проведення перевірки.

Положеннями частини п`ятої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку; може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов`язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства; визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов`язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством).

При цьому, згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" (852-15), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З матеріалів справи встановлено, що відокремлені підрозділи не мають відокремленої (власної) бухгалтерії, не сплачують самостійно податків та зборів, усі первинні документи зберігаються у позивача, у спеціально виділеному приміщенні, доступ до яких мають працівники відділу бухгалтерії та спеціально уповноважені на це особи.

Також, як зазначається позивачем у головному офісі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс», інспекторами Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проводилась перевірка з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, за результатами якої складено акт від 01.03.2017 № 178/26-1514-06-02/37615055, у якому зафіксували, що всі документи з бухгалтерського та податкового обліку зберігаються за місцезнаходженням позивача у зв`язку з чим, на запити інспекторів щодо надання бухгалтерської документації по підприємству та відокремленим підрозділам, позивачем надано для проведення перевірки документацію як по господарській діяльності товариства так і щодо діяльності усіх відокремлених підрозділів, зокрема, документи щодо відокремлених підрозділів №№ 8, 149.

З огляду на викладене та з урахуванням наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 06.03.2017 № , № , є протиправними та підлягають скасуванню, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно з вимогами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати позивача підлягають стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 06.03.2017 № , № .

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, Хмельницьке шоссе, буд. 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 101, пов. 6, оф. 601, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок)

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.