Справа № 580/925/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року справа № 580/925/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Технологія Тепла» до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Технологія Тепла» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.08.2019 №, №, №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач помилково дійшов висновку про порушення позивачем вимог щодо формування податкового кредиту, оскільки з контрагентом ФОП ОСОБА_1 здійснені реальні господарські операції, на підтвердження яких наявні необхідні, належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, а висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами.

За вказаних обставин позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

В письмовому відзиві на адміністративний позов відповідач просив у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивачем занижено податкок на прибуток та податок на додану вартість, внаслідок відсутності фактичного здійснення господарських операцій з наведеним контрагентом, а тому податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог Податкового кодексу України та не підлягають скасуванню.

З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, на підставі наказу Головного управління ДФС у Черкаській області від 01.07.2019 № 1334 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Будівельна компанія «Технологія Тепла», проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Будівельна компанія «Технологія Тепла» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за січень - березень 2017 по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податку на прибуток за 2017 рік та їх відображення в показниках фінансової звітності за 2017 рік по взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). За результатами перевірки складено акт від 12.07.2019 № 246/23-00-14-1007/38553440.

Згідно висновків акту документальною перевіркою встановлені порушення:

- вимог п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), вимоги п. 3.10 Наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року № 433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», п. 6, п. 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за 2017 рік на загальну суму 98 912 грн.;

- п. 198.1. п. 198.3, п. 198.6. ст. 198 ПК України, п. 2.4 Наказу № 88, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 87 258 грн., в т.ч. за січень 2017 року на суму 24 358 грн., за лютий 2017 року на суму 48 178 грн. та за березень 2017 року на суму 14 722 грн. та зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 22644 грн.

На підставі вказаного акту перевірки від 12.07.2019 № 246/23-00-14-1007/38553440 Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 14.08.2019 про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 123 640 грн., з яких податкові зобов`язання - 98 912 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 24 728 грн.;

- № від 14.08.2019 про зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 22 644 грн.;

- № від 14.08.2019 про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 109 072, 50 коп., з яких податкові зобов`язання - 87 258 грн. та штрафні (фінансові) санкції (штрафи) - 21 814, 50 грн.;

- № від 14.08.2019 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 510 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення залишені без змін рішенням Державної податкової служби України №7463/6/99-00-08-05-01 від 28.10.2019.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що Відповідно до п. 138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності та інших витрат.

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п.138.2 Податкового кодексу України).

Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу вартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг, і 38.4 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.228 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього тексу - витрати, що прямо пов`язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом цього податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послух, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу.

Згідно з п. 138.8 ст. 138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов`язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: - прямих матеріальних витрат; - прямих витрат на оплату праці; - амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; - загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; - вартості придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; - інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

При цьому, відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України (в редакції станом на час здійснення спірної господарської операції) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 цієї статті передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом першим пункту 198.6. статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, на переконання суду, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Надаючи оцінку реальності здійснення спірних господарських операцій відповідно до їх змісту, відображеному у наданих позивачем документах, суд звертає увагу на неможливість їх вчинення контрагентом позивача виходячи із обсягів, наявності трудових та виробничих ресурсів, а також реальності їх у часі.

Так, між ТОВ «Будівельна компанія «Технологія Тепла» та ФОП ОСОБА_1 оформлено такі договори:

1) договір № 1-09/16 від 01 вересня 2016 року про виконання та здачу робіт з монтажу інженерних мереж 3-х поверхового торгово-офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) договір № 2-09/16 від 01 вересня 2016 року про виконання та здачу робіт з влаштування підвісної стелі в торгово-офісному приміщенні (2-й поверх), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) договір № 1-12/16 від 01 грудня 2016 року про виконання та здачу робіт з монтажу інженерних мереж в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

4) договір № 2-12/16 від 19 грудня 2016 року про виконання та здачу робіт з монтажу інженерних мереж кондитерського цеху на III поверсі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_4; 5 ) договір поставки № 10-03/17 від 10 березня 2017 року про зобов`язання ФОП ОСОБА_1 поставляти позивачу матеріали - товар, а позивач приймати та оплачувати товар на умовах даного договору.

Суд звертає увагу, що під час проведення перевірки та складення акту від 12.07.2019 №246/23-00-14-1007/38553440 контролюючим органом використано копію протоколу допиту свідка від 03.08.2018, який направлено листом слідчого управління ГУНП в Черкаській області від 18.03.2019 №28-47/24/22-2019. Згідно вказаного протоколу допитаного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 18.01.2018, гр. ОСОБА_1 , який повідомив, що ним передано третій особі свої реєстраційні документи, після чого він ніякої діяльності як фізична особа-підприємець не здійснював, печатку не виготовляв, ніяких договорів з постачальниками та покупцями як фізична особа-підприємець не укладав та не підписував, а також не видавав ніяких довіреностей з цього приводу та нікого не уповноважував вчиняти вищевказані дії. Так само не відвантажував та не одержував будь-який товар, не надавав послуг та не виконував будь-які роботи, в тому числі ремонтні та будівельні. Не проводив розрахунки з покупцями та постачальниками.

Крім того, ОСОБА_1 повідомлено, що таке підприємство, зокрема, як ТОВ «БК «Технологія тепла» () йому не відоме. Ніяких договорів із вказаним суб`єктами господарювання не укладав та не підписував, а також не видавав ніяких довіреностей з цього приводу та нікого не уповноважував вчиняти вищевказані дії. Так само не відвантажував та не одержував будь-який товар, не надавав послуг, в тому числі транспортних чи експедиційних, та не виконував будь-які роботи, в тому числі ремонтні та будівельні, розрахунки не проводив. Де знаходяться або можуть знаходитись документи, які можливо були виписані від його імені йому не відомо.

Разом з тим, у ході перевірки встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 відсутні виробничі обладнання, наймані працівники, транспортні засоби, торгівельне обладнання, складське та офісне приміщення, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств та інших основних фондів у тому числі орендованих. Протягом періоду діяльності у ФОП ОСОБА_1 відсутня затратна частина на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет, оплату логістичних послуг та інші витрати необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єктами господарювання, характерні для реального сектору економіки.

ФОП ОСОБА_1 за весь період діяльності придбавав у контрагентів - постачальників наступні товари та послуги: скраплений газ, сало свійських свиней бокове морожене, батончики (Bounty, Snickers, Twiks, Milky Way), дріт сталевий, черепиця, м`ясо куряче, кава, приправа мівіна куряча, гумка жувальна Orbit, драже М&М, цемент білий, чай Ліптон, печінка свинна морожена, субпродукти свійських свиней, обробка даних та видача сертифікату відкритого ключа ЕЦП для ФОП на 1 рік, постачання КП «Програмний комплекс «FREEDOM» з правом використання до закінчення терміну дії відкритого ключа ЕЦП.

За весь період діяльності ФОП ОСОБА_1 здійснював реалізацію наступних товарів (робіт, послуг): транспортні послуги, консультаційні послуги, SSD накопичувач, монітор Philips, сигналізація, монтаж металоконструкціі, кріплення до проектору, механізм МЕО, транзистор полевий, запобіжник з виводами, мультиметр, кислота паяльна, резистор, семистор, миючий склад спиртовий, конденсатор, флюс для печатних плат, токові кліщі, припой, термопаста, цвяхи, клей, ґрунтовка, фарба, професійні щупи, монтаж теплообмінника, мікшерний пульт, стілець дубовий, стіл дубовий, датчик до сигналізаціі, телевізор SAMSUNG, організація перевезення вантажу, набір інструментів, Xerox WorkCentre, щебінь, пісок річковий, виготовлення металоконструкції, транспортно-експедиторські послуги, влаштування підвісної стелі в торгово-офісному приміщенні, монтаж інженерних мереж, автошини.

Перелічені товари (роботи, послуги) повністю відрізняються від придбаних за номенклатурою. Тобто, ФОП ОСОБА_1 реалізовував товари (роботи, послуги) за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання.

Аналізуючи зміст господарських операцій продажу ФОП ОСОБА_1 в адресу ТОВ «Будівельна компанія «Технологія Тепла» наданих товарів (робіт, послуг), а саме стілець дубовий, стіл дубовий, влаштування підвісної стелі в торгово-офісному приміщенні, монтаж інженерних мереж, влаштування цеха, відмінних від номенклатури попередньо придбаних товарів (робіт, послуг), суд констатує неможливість їх фактичного здійснення за відсутності придання цих товарів та робіт, документально реалізованих в адресу ТОВ «Будівельна компанія «Технологія Тепла», від інших (не задіяних у ланцюгу нереальної поставки) постачальників.

В деклараціях з ПДВ також відсутні відомості про придбання будь-яких товарів, робіт, послуг у неплатників ПДВ.

Згідно з проведеним аналізом фінансово-господарської діяльності ТОВ «Будівельна компанія «Технологія Тепла» та його контрагентів-постачальників, виявлено, що придбання послуг у ФОП ОСОБА_1 носить разовий характер, останній не є постійним постачальником товарів (робіт, послуг) для ТОВ «Будівельна компанія «Технологія Тепла».

Крім того, суд зауважує, що згідно бази даних ІС «Податковий блок» поточний рахунок № НОМЕР_2 , який зазначений у договорах № 1-09/16 від 01 вересня 2016 року, № 2-09/16 від 01 вересня 2016 року, № 1-12/16 від 01 грудня 2016 року, № 2-12/16 від 19 грудня 2016 року відкрито ФОП ОСОБА_1 23.01.2017 в ПАТ «ДІАМАНТБАНК», МФО 320854.

Тобто, дата відкриття рахунку значно пізніше в часі, ніж дати укладення договорів, що вказує на їх фіктивний характер та відсутність ділової мети та досягнення господарського результату.

Таким чином, документи оформлені на паперових носіях з порушенням чинного законодавства не є первинними документами, так як є формально складені та не доводять виконання робіт та продаж товарів. Наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є підтвердженням реальності господарських операцій.

Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про безтоварність господарських операцій з наведеним контрагентом та повну обізнаність позивача про ці обставини, а також про формальне виготовлення первинних документів бухгалтерського обліку.

Суд відхиляє доводи позивача про оплату робіт та товарів, а також про їх використання у власній господарській діяльності, оскільки таке використання не містить зв`язку з господарськими операціями, які оформлені між позивачем та ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведений контрагент не виконував робіт та не поставляв товарів на користь позивача, а від його імені оформлені бухгалтерські документи та зареєстровані податкові накладні, з метою формування податкового кредиту, тому ці документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку.

При цьому, щодо відсутності вироку суду, яким встановлено факт вчинення ФОП ОСОБА_1 злочину пов`язаного як з фіктивним підприємництвом, так і податковими правопорушеннями, суд зазначає наступне.

Факт наявності/відсутності вироку, ухваленого у кримінальному провадженні, не дає суду підстав для автоматичного висновку про нереальність/підтвердженість господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин встановлених судом.

Разом з тим, суд зазначає, що первинні документи, підписані від імені фізичних осіб-підприємців, що зареєстровані у встановленому порядку, які заперечують свою участь у їх створенні та діяльності, зокрема, й у підписанні будь-яких первинних документів, не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому й формування на їх підставі податкових вигод є безпідставним.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.12.2019р. у справі 825/1548/15-а.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про обґрунтованість висновку податкового органу щодо не підтвердженості реальності здійснення господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Технологія Тепла» та ФОП ОСОБА_1 у січні-березні 2017 року та як наслідок про правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень від 14.08.2019 №, №, №, про збільшення податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 14.08.2019 №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 510 грн., суд зазначає, що за даними акту перевірки фактично платник податків - ТОВ «Будівельна компанія «Технологія Тепла» знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, що не відображено в реєстраційних даних, та використовує на умовах оренди належні Українському державному інституту «Укрдіпросад» Черкаська філія інституту «Укрдіпросад» (код за ) (Орендодавець) нежитлові підвальні приміщення по АДРЕСА_5 площею 386,29 кв.м. на підставі договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.02.2016.

Згідно вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Відповідно до вимог пунктів 8.1, 8.4, 8.5 розділу VIII Порядок обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (далі по тексту - Порядок), платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

У разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою №20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни.

При проведенні перевірки встановлено, що ТОВ «Будівельна компанія «Технологія Тепла» не подано до Головного управління ДФС у Черкаській області повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП про зміну місцезнаходження, чим порушено вимоги п. 63.3 ст. 63 ПКУ та пунктів 8.1,8.4, 8.5 розділу VIII Порядку.

Відповідно до п. 117.1 ст. 117 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 170 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 510 гривень.

Оскільки ТОВ «Будівельна компанія «Технологія Тепла» не подано до Головного управління ДФС у Черкаській області повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП про зміну місцезнаходження, тому податкове повідомлення-рішення від 14.08.2019 № є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України у зв`язку з відмовою від позову понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 3499 грн. слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» та п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко