Справа № 200/9435/19-а
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 червня 2020 року

Київ

справа №200/9435/19-а

адміністративне провадження №К/9901/3700/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Дашутіна І. В., розглянувши заяву Міністерства внутрішніх справ України про повернення судового збору у справі №200/9435/19-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі №200/9435/19-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернуто.

На адресу суду касаційної інстанції надійшла заява Міністерства внутрішніх справ України про повернення судового збору в сумі 3073,60 грн, сплаченого відповідно до платіжного доручення від 26 грудня 2019 року №2289.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до положень пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Самопредставництво Міністерства внутрішніх справ України може бути здійснено особами, які визначені частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі здійснення самопредставництва, повноваження особи, яка підписує касаційну скаргу, мають бути зазначені у законі, статуті, положенні, трудовому договорі (контракті).

Заяву про повернення судового збору у справі №200/9435/19-а підписано представником Міністерства внутрішніх справ України - Отродою Т. Ю. На підтвердження повноважень представником надано копію довіреності від 14 вересня 2019 року №14/2018, однак жодних доказів, що Отрода Т. Ю. діє в порядку самопредставництва суду касаційної інстанції надано не було.

Пунктом 1 частини першої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким Конституцію доповнено статтею 131-2.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до підпункту 11 пункту 161 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Таким чином, з 01 січня 2020 року представництво органів державної влади у справах, провадження в яких розпочато після 30 вересня 2016 року, здійснюється виключно адвокатом.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень провадження у цій справі відкрито 09 серпня 2019 року.

Відповідно до частини четвертої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Зазначене дає підстави вважати, що статус особи, як адвоката може посвідчуватись свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.

Однак, жодних документів на підтвердження наявності статусу адвоката у представника Міністерства внутрішніх справ України Отроди Т. Ю. суду не надано.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду самостійно або через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

За таких обставин, заява Міністерства внутрішніх справ України про повернення судового збору підписана представником заявника за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для розгляду вказаної заяви, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене, заява Міністерства внутрішніх справ України про повернення судового збору за подання касаційної скарги підлягає поверненню відповідачу без розгляду.

Керуючись статтями 55, 57, 59, 167, 248, 327, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Повернути Міністерству внутрішніх справ України заяву про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі №200/9435/19-а без розгляду.

Направити заявнику копію ухвали про повернення клопотання без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Дашутін