Справа № 160/4312/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року Справа № 160/4312/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави особі Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького про стягнення коштів,
17.04.2020 року заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави особі Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі - прокурор) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, в якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано; жодних клопотань від нього також не надходило.
Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Відповідно до витягу з Наказу ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 03.08.2016 року №433-ос «Про особовий склад» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 занесено з 03.08.2016 року в списки персоналу курсантів Національної академії, зараховано на всі види забезпечення без атестатів, присвоєно військове звання солдат, призначено на посаду курсанта та наказано вважати таким, що уклав контракт про проходження військової служби (навчання) курсанту вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби строком на час його навчання у Національній академії на 1 курс за напрямком підготовки «правоохоронна діяльність».
03.08.2016 року між тимчасово виконуючим обов`язки ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького полковником Веретільником В. В. та курсантом ОСОБА_1 укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України (далі - Контракт).
Згідно з п. 1 умов Контракту курсант ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання, зокрема, протягом не менше п`яти років після закінчення навчання у вищому військовому навчальному закладі продовжувати проходження військової служби на посадах офіцерського складу в органах Державної прикордонної служби України; у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу на посадах офіцерського складу відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 7 Контракту його укладено на час навчання.
Контракт набирає чинності з 03.08.2016 року відповідно до наказу від 03.08.2016 року №433ос.
Згідно з рапортом від 12.01.2020 року на ім`я начальника 2-го навчального курсу факультету правоохоронної діяльності ОСОБА_1 просить його клопотання перед командуванням Академії про звільнення його з лав ДПСУ за власним бажанням.
Наказом ректора Академії №59-ос від 28.01.2020 року відповідача звільнено з військової служби за підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас; відповідно до підпункту 6 (через небажання продовжувати навчання) пункту 280 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 31.01.2020 року.
У відповідності до довідки розрахунку № 18 від 23.01.2020 року витрати за речове майно старшини ОСОБА_1 , що підлягають відшкодуванню, становлять 6419 грн. 78 коп.
Довідкою-розрахунком від 21.01.2020 року підтверджуються витрати на медичне забезпечення ОСОБА_1 у сумі 104 грн.52 коп.
З вказаним розрахунком відповідач ознайомлений 30.01.2020 року.
У зв`язку з невідшкодуванням відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульований Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу»(далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону 2232-XII види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
За правилами ч. ч. 3 та 5 ст. 25 Закону № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.
З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2232-XII Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і", "ї " ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначено Порядком "Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964(далі - Порядок № 964).
Згідно з п. 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з:
- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
- перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;
- оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат).
Відповідно до п. 2.1 Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Згідно з п. п. 2.1.1 п. 2.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.
Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.
Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Відповідно до п. п. 2.1.2 п. 2.1 Порядку розрахунку витрат витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.
Згідно з п. п. 2.1.3 п. 2.1 Порядку витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.
Відповідно до п. п. 2.1.6 п. 2.1 Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Згідно з п. 2.2, п. 2.3 Порядку після закінчення навчального року у наказі начальника ВНЗ про переведення курсантів на наступний курс навчання проти прізвища кожного курсанта проставляється загальна сума його утримання за цей рік відповідно до розрахунків, визначених пунктом 2.1 Порядку (964-2006-п) розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Щорічні витяги з цих наказів долучаються до особової справи випускника ВНЗ.
У разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.
Судом встановлено, що Наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 03.08.2016 року №433-ос «Про особовий склад» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 занесено з 03.08.2016 року в списки персоналу курсантів Національної академії, зараховано на всі види забезпечення без атестатів, присвоєно військове звання солдат, призначено на посаду курсанта та відповідачем укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України, який набрав чинності з 03.08.2016 року.
Згідно з п. 1 умов Контракту курсант ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання, зокрема, протягом не менше п`яти років після закінчення навчання у вищому військовому навчальному закладі продовжувати проходження військової служби на посадах офіцерського складу в органах Державної прикордонної служби України; у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу на посадах офіцерського складу відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України.
З 31.01.2020 року ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів у зв`язку з розірванням Контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу.
Відповідно до п. 2.3 Порядку період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено.
Доказів добровільного відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, суду не надано.
Пунктами 7-8 Порядку № 964 передбачено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку, а сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду Державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 2 та 3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду цієї справи прокурор витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат на його користь з відповідача відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Позовну заяву заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави особі Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, про стягнення коштів - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський