Справа № 640/9769/20
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Київ № 640/9769/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Невмержицькій О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни

про визнання протиправною та скасування постанови від 26.12.2019 ВП№60611593,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Київ з позовною заявою до Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни, в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 26.12.2019 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №60611593 в частині накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , відкритому у Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», на який їй нараховується заробітна плата;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяну Леонідівну зняти арешт з коштів на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 у Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль».

В обгрунтування позовних вимог вказано, що 31.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною вчинено виконавчий напис №2189, яким запропоновано звернути стягнення на користь Aкціонерного товариства "Банк Форвард" заборгованість в розмірі 57 898,04 грн., боржником за яким є ОСОБА_1 . Приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого напису (ВП №60611593). Про наявність заборгованості позивач дізналась від працівників банку, якими їй повідомлено, що приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку в Aкціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль».

Звернувшись до відповідача з заявою з заявою про зняття арешту з зарплатного рахунку, отримала лист, в якому повідомлено, що заява щодо зняття арешту з карткового рахунку не підлягає задоволенню з огляду на те, що Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» прийняв постанову про арешт коштів боржника, отже, картковий рахунок не відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення, на які заборонено законом.

Позивач вказує, що інших доходів, окрім заробітної плати, у неї немає, тому, наклавши арешт на зарплатний рахунок, приватний виконавець фактично позбавила позивача можливості отримувати та розпоряджатися її заробітною платою, яка є єдиним джерелом доходів та засобом для існування.

Позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду. В обгрунтування якої зазначила, що звернувшись до приватного виконавця з заявою про зняття арешту, вважала, що це є достатньою підставою для зняття арешту. Строк звернення до суду рахувала з моменту отримання відповіді від приватного нотаріуса на її заяву про зняття арешту. Тому просить визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №640/9769/20 та призначено до судового розгляду по суті. Відповідачу запропоновано у встановлені судом строки надати відзив на позовну заяву та зобов`язано надати суду належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №60611593.

На виконання вимог ухвали, приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною надано копії матеріалів виконавчого провадження №60611593.

Також, відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому приватний виконавець проти позову заперечив з огляду на те, що жоден із банків, на рахунки в яких було накладено арешт на кошти боржника, не повернув постанову приватного виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на рахунках які не підлягають арешту на підставі частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що арештований рахунок № НОМЕР_3 , який відкритий в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», не є рахунком зі спеціальним режимом використання, оскільки не відповідає визначеним законодавством ознакам таких рахунків, а тому банком було прийнято до виконання постанову приватного виконавця про арешт коштів боржника.

Крім того, відповідачем подано заяву про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав пропущення строку звернення до суду. В обгрунтування заяви вказано, що позивачу вже від 10.03.2020 було відомо про відкриття виконавчого провадження та про винесення постанов. Позовна заява мала бути подана до 20.03.2020, проте позивач звернувся з позовом до суду 30.04.2020, а отже, на думку відповідача, пропустив строк звернення до адміністративного суду.

В судовому засідання 04.06.2020, судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримано в повному обсязі та з приводу заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду зазначено, що відповідно до Закону України №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3 такого змісту: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162,163, 164,165, 169,177,193, 261,295, 304, З 09,329, 338, 342,363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19)".

З 12 березня 2020 року на усій території України Постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 установлено карантин.

Вказаним Законом №540-IX визначено, що процесуальні строки у визначених ним випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються.

Представник позивача вважає, що строк для звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду закінчиться через вісім днів після закінчення карантину.

З урахуванням того, що позивач намагалась врегулювати спірне питання в досудовому порядку шляхом звернення до приватного виконавця із заявою про зняття арешту, отримання відповіді в період дії карантину, звернення до суду в період дії карантину, приписи Закону України №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", суд зазначає, що доводи позивача свідчать про поважність причин пропуску строку, а відтак, наявність підстав для його поновлення.

Крім того, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду був пропущений позивачем з поважних причин, а тому клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною, постановою від 15.11.2019 ВП №60611593 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №2189, виданого 31.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість у розмірі 57 898,04 грн.

В подальшому, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову від 26.12.2019 ВП №60611593 про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди у сумі 5789,80 грн.

Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову від 26.12.2019 ВП №60611593 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОТП БАНК», МФО 300528, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Державний ощадний банк України», МФО 300465, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК», МФО 351005, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЛЬФА-БАНК». МФО 300346, АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ІІРИВАТБАНК», МФО 305299, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНІЇ ТОВАРИСТВО «КРЕДІ АТРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК». МФО 322001. АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПУМБ» МФО 334851, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 65687,84 гри.

Позивач, 19.03.2020 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни з заявою, в якій просила скасувати про арешт коштів боржника від 26.12.2019 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритий у Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», як заробітна плата.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною листом від 01.04.2020 позивачу повідомлено, що відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення, на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Вказав, що наведеними законодавчими положеннями обмежено право виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, звернення стягнення, на які заборонено законом. Водночас, визначено обов`язок Банку повернути постанову, якщо рахунок має спеціальний режим використання. У зв`язку з прийняттям Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» постанови про арешт коштів боржника № 60611593 від 26.12.2019 картковий рахунок позивача не відносяться до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення, на які заборонено законом.

Позивач, вважаючи постанову від 26.12.2019 ВП№60611593 про арешт коштів боржника протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон №1404-VIII ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі по тексту - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII встановлено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Згідно до статті 10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Приписи статті 18 Закону Закону №1404-VIII закріплюють, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

При цьому, згідно з пунктом 8 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до статті 56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення арешту, в тому числі й на кошти, які перебувають на рахунках.

Водночас, згідно з частиною другою статті 48 Закону №1404-VIII, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Також, статтею 73 Закону України №1404-VIII передбачено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VIII, не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як зазначає позивач, виконавцем накладено арешт на рахунок позивача який використовується для виплати йому заробітної плати.

Відповідно до довідки від 03.03.2020 №Д1-135/9-10, виданої Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», про те, що ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок фізичної особи для зарахування заробітної плати та інших платежів № НОМЕР_1 та до вказаного рахунку випущено платіжну картку Mastercard Gold Debit № НОМЕР_4 .

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника встановлений статтею 70 Закону №1404-VIII.

Так, у відповідності до частини другої вказаної статті, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, вона повідомила виконавця про те, що вказаний рахунок використовується для отримання заробітної плати.

Положеннями статті 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття "власності" є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України "Про працю".

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Виконавцем було порушено порядок звернення стягнення на кошти боржника, так як були відсутні підстави, для накладення арешту на рахунки боржника на які здійснюється виплата заробітної плати.

Арешт коштів на рахунки позивача на який перераховується заробітна плата є неправомірним, оскільки позбавляє позивача можливості отримувати нараховану заробітну плату та соціальні виплати, що, в свою чергу, позбавляє заявника необхідних коштів на існування, чим порушує його права, передбачені Конституцією та Законами України.

Внаслідок накладення арешту на рахунок, на які здійснюється зарахування заробітної плати та пенсії, позивач позбавляється можливості користуватися заробітною платою тривалий час.

Приватним виконавцем не перевірено цільове використання рахунку № НОМЕР_1 , на який накладено арешт.

Відповідно до статті 59 Закону №1404-VIII, арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Оскільки судом встановлено протиправність прийняття приватним виконавцем постанови про накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання приватного виконавця зняти арешт з вказаного рахунку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17 вересня 2018 року у справі № 344/12102/16-ц та від 29.01.2020 у справі 820/5422/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

2. Скасувати постанову від 26.12.2019 про арешт коштів боржника в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , яка винесена приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні №60611593.

3. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяну Леонідівну зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий в Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 .

4. Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 287, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.