Справа № 219/13990/17
Суддя: Лапченко О. М.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/219/16/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Скорубо Ю.І.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області заяву головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 219/13990/17, -

в с т а н о в и в:

до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява головного державного виконавця Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Абдули Р.В. про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 219/13990/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, шляхом стягнення з Бахмутсько-Лиманського ОУ ПФУ у Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості за пенсійними виплатами з 1.08.2017 року, яка складає 170 193,21 грн. В обґрунтування заяви вказав, що на виконанні в Бахмутського МРВ ДВС перебуває виконавче провадження № 57909256 за виконавчим листом № 219/13990/17 від 22.11.2018 року зобов`язального характеру, а саме: зобов`язати Бахмутське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії з 1 серпня 2017 року. Державним виконавцем 09.01.2019 року, 01.03.2019 року були винесені постанови про накладення штрафу у подвійному розмірі та попереджено боржника про відповідальність щодо невиконання рішення суду. 10.01.2019 року до відділу ДВС надійшов лист Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з повідомленням, що спеціалістами було проведено нарахування пенсії стягувачу, дійсно ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію. Неодноразово державним виконавцем до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області були направлені запити щодо виконання рішення суду, повідомлено боржника, що станом на 27.05.2020 року відсутні документи, які підтверджують виконання рішення суду та повідомлено про відповідальність за невиконання рішення суду. На теперішній час пенсія ОСОБА_1 фактично не виплачена. Посилаючись на ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» просив задовольнити заяву та стягнути з Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 нараховану пенсію за період з 01 серпня 2017 року в розмірі 170 193, 21 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Проте, відповідно до ч.2 ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про розгляд справи, не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши заяву про зміну способу та порядку виконання рішення та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено, бездіяльність Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати з 1 серпня 2017 року призначеної за віком пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано неправомірною, та зобов`язано Бахмутське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначену йому пенсію з 1 серпня 2017 року відповідно до статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, в постанові суду чітко вказано спосіб і порядок виконання даного судового рішення.

На примусове виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2017 року, рішення набрало законної сили 19.02.2018 року, 22.11.2018 року судом був виданий виконавчий лист № 219/13990/17 (провадження № 2-а/219/1899/2017).

Постановою старшого державного виконавця Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Абдулою Р.В. від 13.12.2018 року було відкрито виконавче провадження № 57909256 на підставі виконавчого листа № 219/13990/17.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суд зазначає, що приписи ст. 378 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме - резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

За приписами п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).

Аналіз резолютивної частини рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2017 року та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов`язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За вказаних обставин державний виконавець просить змінити не спосіб виконання рішення суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження суду під час прийняття цього рішення. В адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни рішення суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. ст. 315, 349 КАС України).

Захист порушеного права у судовому рішенні і спосіб виконання судового рішення не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Також, згідно з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 12.02.2014 р. № К/800/598/14, заміна «зобов`язання» на «стягнення» не є зміною способу і порядку виконання рішення, оскільки це призводить до зміни суті позовних вимог та прийнятого судом рішення; поняття «спосіб захисту порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними.

Змінивши спосіб виконання рішення із зобов`язання виплатити пенсію на її стягнення, суд змінить рішення по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами конкретних інстанцій при розгляді справи. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові № 21-394а14 від 11 листопада 2014 року.

Крім того, згідно ч.3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд України у роз`ясненнях даних у п.10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 вказує, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

При цьому, звертаючись до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, державний виконавець Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області не зазначає тих обставин, що які б в сенсі ст. 378 КАС України, могли б слугувати встановленню способу виконання рішення суду, запропонованого державним виконавцем, та унеможливлюють виконання рішення від 26.12.2017 року, окрім того, що на даний час вказане судове рішення не виконано.

Таким чином, заява щодо зміни способу та порядку виконання судового рішення по справі № 219/13990/17 не підлягає задоволенню, оскільки вона є негрунтованною та в разі задоволення її вимог фактично буде змінено по суті зміст рішення суду, що, в свою чергу, є порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 250, 378 КАС України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 219/13990/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Лапченко