Справа № 160/251/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2020 року м. Дніпросправа № 160/251/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 в адміністративній справі №160/251/19, ухвалене суддею Горбалінським В.В., по справі ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и В:

У січні 2019р. позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС України , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2018/200052/1, прийняте 29.12.2018 року Відповідачем.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 адміністратвиний позов задоволено .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції допущено неправильне тлумачення норм матеріального права, передбачені ст.368 МКУ, п.1 ч.2 ст.53 МКУ та п.1 ч.5 ст. 52 МКУ.

Через поверховий аналіз обставин справи та не застосування вищезазначеної норми матеріального права, судом залишено поза увагою наступні обставини: позивач 27.12.2018 звернувся до відповідача та подав електронну митну декларацію № UA110150/2018/238175 з метою здійснення митного оформлення транспортного засобу - Автомобіль легковий, для перевезення людей, що використовувався: марка - OPEL, модель - INSIGNIA: номер кузова/ НОМЕР_1 - НОМЕР_2 ; тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1589 см3, потужність - 100 кВт, екологічна норма - не нижче ЄВРО-2; дата виготовлення - 2016; показник одометра - 139100 км; дата першої реєстрації-02.02.2016, колір - чорний. Торговельна марка - OPEL. Країна виробництва - Німеччина. Пошкодження: КТЗ має: спрацьовані подушки безпеки водія та пасажира; пошкоджено: лакофарбове покриття, передній бампер, капот, передні ліве та праве крила, радіатори, підсилювач переднього бампера, решітка радіатора, лобове скло, диски коліс, пластмасові деталі, права фара та можливі приховані дефекти (далі - Транспортний засіб).

Митна вартість товару заявлена Позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ, а саме: 25500,00 польських злотих, що за курсом на день подання МД відповідає 185 126, 69грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.12.2018 року декларантом ТОВ ІМПЕКС ГРУП ДНІПРО за дорученням позивача було подано до Дніпропетровської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA110150/2018/238175, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: автомобіль легковий, марки OPEL, модель INSIGNIA, номер кузова НОМЕР_3 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1589 см3, потужність - 100 кВт, екологічна норма не нижче ЄВРО-2, дата виготовлення - 2016 рік, показник одометра - 139100 км., колір - чорний.

Як встановлено судом у вказаній митній декларації позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 24 500,00 злотих - графа 42 митної декларації.

Із митною декларацією декларантом надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення: рахунок-фактура №96/2018 від 19.11.2018 року, заява від 27.12.2018 року про вартість перевезення товару, висновок експертного автотоварознавчого дослідження №611т18 від 29.12.2018 року про оцінку транспортного засобу.

При цьому висновок експертного автотоварознавчого дослідження №611т18 від 29.12.2018 року про оцінку транспортного засобу та копію експертної ВМД було подано позивачем листом від 29.12.2018 року №29/12-01.

29.12.2018 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів номер №UA110000/2018/200052/1, згідно якого митну вартість товару було визначено відповідно до статті 64 Митного кодексу України (далі - МК України) за резервним методом та за результатами обчислення, з урахуванням значення ринкової вартості системи SchwackeNet, здійсненого за запитом митного органу на автомобіль VIN W0LGT6E34G1057557, яка склала 64 326.8642 польських злотих.

У рішенні Дніпропетровською митницею ДФС зазначено, що декларантом:

- не зазначено підтвердження ціни, що фактично сплачена;

- відсутній переклад документів;

- основний метод визначення митної вартості товарів щодо товарів, які імпортуються, неможливо застосувати.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів 29.12.2018 року, митницею також було видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110150/2018/00241, згідно з якою за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин коригування митної вартості товару та її визначення на підставі статті 64 МК України.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За приписами ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною другою статті 57 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що наданий до матеріалів справи витяг з АСМО Інспектор щодо визначення ринкової вартості спірного транспортного засобу суд не приймає до уваги, оскільки під час прийняття спірного рішення вказана інформація не була прийнята митницею, а розрахунок проведено за допомогою інтернет-мережі SchwackeNet. Крім іншого, вказаний розрахунок у системі АСМО Інспектор надано у валюті дол. США, замість польських злотих, що не може свідчити про правомірність здійсненого розрахунку.

Також судом першої інстанції було вірно враховано те, що оскільки розрахунок за товар відбувався в готівковій формі, то цей факт не може бути підтверджений банківськими документами. Позивачем надано під час митного оформлення рахунок та квитанцію про оплату вартості автомобіля готівковими коштами, доводи представника відповідача про те, що заява позивача щодо суми транспортування легкового автомобіля у розмірі 1000,00 польських злотих не відповідає вимогам, встановленим Правилами заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 року №599, оскільки відповідач сам використав її для розрахунку митної вартості товару при винесенні спірного рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 р. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 17 червня 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного суду.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова