Справа № 466/2494/20
Суддя: Єзерський Р. Б.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2494/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Іваненка Валентина Григоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

07.04.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Іваненка Валентина Григоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №693594 від 29.03.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.03.2020 року постановою серії БАА №693594 поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Іваненка Валентина Григоровича його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно даних вказаної постанови, він 29.03.2020 керував транспортним засобом та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль».

Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню виходячи з того, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, адже він не порушував ПДР України, зазначає, що відповідно до п. 8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами, які повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідно напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Дорожній знак був встановлений з порушенням зазначених вимог, однак він все одно виконав його та зупинився.

Вважає постанову серії БАА №693594 від 29.03.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправною та незаконною, оскільки відповідачем не надало йому жодних доказів та просить суд її скасувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні, які викладені у позовній заяві, просив задовольнити даний позов.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями, з відміткою про вручення, відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд, вважає за можливе провести розгляд справу за відсутності відповідачів.

Заслухавши позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії БАА №693594 від 29.03.2020 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень, а саме згідно постанови ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль».

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Здійснюючи розширений аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, крім того не представили суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надали документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Разом з тим, згідно з ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

У відповідності до ст. 251 КУпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП відсутні будь-які докази на підтвердження його вини у скоєному.

В судове засідання представник відповідачів не з`явився, крім того не представили суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надали документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача, а тому суд приймає до уваги пояснення позивача про те, що у підтвердження зазначеного у постанові правопорушення, посадова особа не надала жодних доказів про порушення вимоги дорожньої знаку 3.41 «Контроль».

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведена, прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії БАА №693594 від 29.03.2020 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні.

Таким чином, судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи прийнято обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Іваненка Валентина Григоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову Серії БАА №693594 від 29 березня 2020 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції №1 Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Іваненком Валентином Григоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 12 червня 2020 року.

Суддя Р. Б. Єзерський