Справа № 826/13974/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Київ № 826/13974/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1. Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),
2. Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)
про визнання протиправними дій, скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного управління юстиції у Чернігівській області (далі по тексту - Деснянський ВДВС м. Чернігова, відповідач), у якому просив:

- визнати протиправними дії Деснянського ВДВС м. Чернігова в особі в.о. начальника відділу Ільченка Р.О.;

- скасувати постанову головного державного виконавця Чернігівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Гур`євої Ю.В. про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 та про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 19.09.2016, винесених у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2/748/435/16 від 10.08.2016;

- зобов`язати Деснянський ВДВС м. Чернігова закрити виконавче провадження з виконання постанови №52314365 про стягнення виконавчого збору з боржника від 26.09.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.09.2018 відмовлено у відкритті провадження на підставі частини шостої статті 21 та пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.09.2018 про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання дій Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі виконуючого обов`язки начальника відділу Ільченка Р.О. протиправними, скасування постанови головного державного виконавця Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Гур`євої Ю.В. про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 винесеної у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2/748/435/16 від 10.08.2016 та зобов`язання Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області закрити виконавче провадження з виконання постанови №52314365 про стягнення виконавчого збору з боржника від 26.09.2016 скасовано, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.09.2018 залишено без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2018 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №805/5153/18-а та вказану справу 30.10.2018 передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою від 26.11.2018 адміністративну справу №826/13974/18 прийнято до провадження та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянський ВДВС м. Чернігова в частині вимог про визнання протиправними дій цього Відділу в особі виконуючого обов`язки начальника відділу Ільченка Р.О., скасування постанови головного державного виконавця Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Гур`євої Ю.В. про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 винесеної у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2/748/435/16 від 10.08.2016 та зобов`язання Деснянський ВДВС м. Чернігова закрити виконавче провадження з виконання постанови №52314365 про стягнення виконавчого збору з боржника від 26.09.2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у наведеній частині позивач стверджує про те, що стягнення виконавчого збору залежить від фактичного виконання державним виконавцем рішення суду, адже право органу державної виконавчої служби на стягнення виконавчого збору і визначення його розміру виникає лише у разі стягнення з боржника певної суми, що є базою для нарахування розміру виконавчого збору. Проте, всупереч діючому законодавству, як стверджує позивач, не було враховано, що фактичного стягнення за виконавчим документом про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості не було, оскільки мало місце добровільне врегулювання порядку погашення заборгованості відповідно до додатково укладених зі стягувачем угод 26.06.2018. Крім того, як зазначає позивач, пунктом 6 частини п`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується: згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.11.2016.

Також, у позовній заяві вказується на те, що про існування виконавчого листа і відкритого на його підставі виконавчого провадження позивач випадково дізнався 23.07.2018, а тому не мав можливості виконати вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження щодо добровільного виконання виконавчого листа у визначений виконавцем термін.

Не погоджуючись із рішеннями виконавця, після ознайомлення 23.07.2018 з їх змістом, представник боржника звернувся до Деснянського ВДВС м. Чернігова із заявою про скасування, крім іншого, постанови державного виконавця Чернігівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Гур`євої Ю.В. про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016. Однак, листом виконувача обов`язки начальника відділу Деснянського ВДВС м. Чернігів Ільченка P.O. від 08.08.2018 за №36097 у скасуванні постанови про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016, винесеної у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2/748/435/16 від 10.08.2016 відмовлено. Таку відмову позивач вважає неправомірною.

Підсумовуючи свої аргументи, позивач зазначає, що дії уповноважених осіб Деснянського ВДВС м. Чернігів в частині винесення, зокрема, постанови про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2/748/435/16 та відмова у їх скасуванні незаконні та істотно порушують права та інтереси ОСОБА_1 , оскільки накладення санкції (якою фактично є стягнення виконавчого збору) через несвоєчасне виконання індивідуального акта на особу, яка не була обізнана про наявність такого документа по своїй суті суперечить принципам справедливості та істотно порушує її права.

У відзиві на позовну заяву відповідачем стверджується про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на відповідність дій державного виконавця вимогам Закону України «Про виконавче провадження» при винесені оскаржуваної постанови та відмови у її скасуванні. Зокрема, відповідач вказує на те, що у постанові про відкриття виконавчого провадження, на виконання вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції) боржнику надано строк на добровільне виконання рішення суду в строк до 25.09.2016. При невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій встановленому статтею 28 Закону, тобто у розмірі 10 відсотків від суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. 26.09.2016, оскільки боржником рішення суду не було виконано, відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (редакції від 04.11.2010, чинної на момент винесення постанови), державним виконавцем Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 282 655,36 грн. Представник відповідача наголошує, що відповідно до частини третьої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, перепечених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частин шостої і сьомої Прикінцевих положень до Закону України «Про виконавче провадження» рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження; виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності ним Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Так, після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, постанова про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 була виділена в окреме виконавче провадження і її виконання було розпочато в порядку, встановленому цим Законом. 07.08.2018 державним виконавцем на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання стягнення виконавчого збору, копії яких було направлено боржнику до виконання.

У зв`язку з наведеним, представник відповідача стверджує, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 АСВП 52314365 прийнята головним державним виконавцем Чернігівського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Гур`євою Ю.В. в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чиним законодавством України, а тому в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Стосовно вимог позивача про визнання дій в.о. начальника Деснянського ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Ільченка Р.О., представник відповідача у відзиві зазначив, що у відповідності до положень статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами саме до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. При цьому, рішення, дії або бездіяльність державного виконання можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Виходячи з вищевикладеного, в.о. начальника Деснянського відділу ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Ільченко P.O . заява представника боржника, як сторони виконавчого провадження, була розглянута у відповідності до Закону України «Про звернення громадян» та роз`яснено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» і надана вмотивована відповідь. Задовольняти заяву і скасовувати постанову про стягнення виконавчого збору від 16.09.2016, винесену державним виконавцем іншого відділу, у в.о. начальника відділу Ільченко P.O. не було правових підстав, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» не надано право керівнику відділу або особі, яка виконує обов`язки керівника визначати незаконними дії і скасовувати процесуальні документи винесені державними виконавцями, які безпосередньо йому не підпорядковані.

Щодо вимоги позивача закрити виконавче провадження з виконання постанови №52314365 про стягнення виконавчого збору з боржника від 26.09.2016, представник відповідача, посилаючись на положення статей 39 і 59 Закону України «Про виконавче провадження», вказує, що оскільки виконавчий збір боржником не сплачено і постанова про виконавчий збір не скасована, підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні, як і відсутні підстави для скасування постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження.

При вирішенні питання щодо можливості постановлення рішення у справі, суд прийшов до висновку про неможливість вирішення спору без визначення складу відповідачів у даній справі і своєю ухвалою від 05.02.2020 на підставі статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України залишив позовну заяву без руху і встановив позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків.

На виконання ухвали суду представник позивача направив уточнений позов, в якому уточнений склад учасників справі та визначено відповідачами Деснянський відділ державної виконавчої служби м. Чернігова Головного управління юстиції у Чернігівській області в особі в.о. начальника відділу Ільченка Р.О. (відповідач-1) та Чернігівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі головного державного виконавця Гур`євої Ю.В. (Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)) (відповідач-2).

26.05.2020 судом постановлена ухвала про продовження розгляду справи з урахуванням внесених позивачем уточнень; залучено Чернігівський відділ державної виконавчої служби м. Чернігова Головного управління юстиції у Чернігівській області до участі в справі №826/13974/18 в якості відповідача в частині вимог щодо скасування постанови головного державного виконавця Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Гур`євої Ю.В. про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016; зобов`язано Деснянський ВДВС м. Чернігова ГУЮ у Чернігівській області подати до суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №52314365.

Витребувані судом матеріали виконавчого провадження №52314365 відповідачем на час розгляду справи не надані.

Разом з тим, станом на час розгляду справи по суті процесуальним правонаступником відповідача-1 - Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного управління юстиції у Чернігівській області є - Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (код ЄДРПОУ - 35029719, адреса:14030, Чернігівська обл., місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок 118), а відповідача-2 - Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, якого згідно даних ЄДРПОУ припинено 17.10.2019 (номер запису - 7000708), а процесуальним правонаступником є - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (код ЄДРПОУ - 43131945, адреса: 14027, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок 50-А).

10.06.2020 від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надійшов відзив на позовну заяву, в якому правонаступник відповідача-2 з посиланням на положення Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 зазначає про те, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення суми у випадку примусового виконання.

Також 10.06.2020 від відповідача-2 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, що мотивовано нормами процесуального законодавства.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, судом встановлені такі обставини справи.

10.08.2016 Чернігівським районним судом виданий виконавчий лист №2/748/435/16 на примусове виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 87884,74 дол. США та 614494,75 грн.

19.09.2016 головним державним виконавцем Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Гур`ївою Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52314365 по стягненню з боржника - ОСОБА_1 87884,74 дол. США та 614494,75 грн, в пункті 2 якої боржнику встановлений термін для добровільного виконання судового рішення - до 25.09.2016.

26.09.2016 цим же виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 282655,36 грн у зв`язку з невиконанням боржником у добровільному порядку в запропонований семиденний строк виконавчого листа.

27.12.2016 головним державним виконавцем Чернігівського РВ ДВС Гур`ївою Ю.В. прийнято постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження до Деснянського відділу ДВС м. Чернігова Головного ТУЮ у Чернігівській області за місцем проживання боржника.

02.08.2018 представник боржника Макея В.М . звернувся до Деснянського відділу ДВС м. Чернігова Головного ТУЮ у Чернігівській області із заявою (вх.№13374/26-40) про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та інших постанов, в якій, крім іншого, просив скасувати постанову головного державного виконавця Чернігівського РВ ДВС Гур`євої Ю.В. про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 у ВП №52314365 за виконавчим листом №2/748/435/16 від 10.08.2016.

08.08.2018 в.о. начальника Деснянського відділу ДВС м. Чернігова Головного ТУЮ у Чернігівській області Ільченко Р.О. складено відповідь за вих.№36097 в якій повідомлялось про відсутність підстав для скасування постанов в тому числі і постанови від 26.09.2016 про стягнення виконавчого збору.

Не погоджуючись з наведеними рішенням і діями посадових осіб державної виконавчої служби позивач звернувся до суду із цими вимогами.

При вирішенні питання щодо заявленого відповідачем-2 клопотання про залишення позову без розгляду суд враховує таке.

На час прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 діяли положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, що діяла до 15.12.2017, частина перша статті 99 якого передбачала, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначались статтею 181 Кодексу (у відповідній редакції).

Так, відповідно до абзацу 1 частини другої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України визначалось, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як зазначив позивач, звертаючись до суду з цим позовом, про існування виконавчого провадження №52314365 він дізнався від ПАТ «Укрсоцбанк», яке є стягувачем у цього провадженні 23.07.2018. Після отриманої інформації з матеріалами виконавчого провадження він мав можливість ознайомитись саме 23.07.2018, після чого його представник 02.08.2018 звернувся до Деснянського відділу ДВС м. Чернігова Головного ТУЮ у Чернігівській області із заявою про скасування постанов державного виконавця, в тому числі і тієї, що оскаржується в цьому провадженні. Складена на цю заяву відповідь датована 08.08.2018, однак, зважаючи на неможливість ідентифікувати дату штемпеля поштового відділення на оригіналі конверта, встановити дату направлення і отримання кореспонденції відділу державної виконавчої служби не виявляється за можливе.

При цьому, позовна заява направлена засобами поштового зв`язку 26.08.2018, а судовий збір за подання позову сплачено 22.08.2018, що підтверджується квитанцією відділення «ПриватБанк».

Разом з тим, жодних доказів на спростування доводів позивача щодо неотримання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 та можливість з нею ознайомитись лише в серпні 2018 року, відповідачами суду не надано.

З огляду на наведене, суд, враховуючи дату, коли особа дізналась про порушення її прав, свобод чи інтересів, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про залишення позову без розгляду.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом при вирішення спору по суті вираховується таке.

Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, який був чинний на дату прийняття спірної постанови державного виконавця від 26.09.2016 (далі - Закон №606-XIV), визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно статті 1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписи частини другої статті 11 Закону №606-XIV визначають, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Приписи частини першої 28 Закону №606-XIV визначають, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону №606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

При цьому згідно пункту 3.19 затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція №512/5) передбачено, що надсилання документів виконавчого провадження здійснюється згідно з положеннями статті 31 Закону. За письмовою заявою учасника виконавчого провадження інформаційні повідомлення щодо складання документів виконавчого провадження можуть надсилатися йому каналами факсимільного зв`язку або електронною поштою, смс-повідомленням. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Водночас, відповідачами як суб`єктами владних повноважень не подано доказів направлення постанови від 19.09.2016 ВП №52314365 про відкриття виконавчого провадження, де боржнику встановлений строк на добровільне виконання виконавчого листа, як і постанови від 26.09.2016 про стягнення виконавчого збору рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Більше того, не зважаючи на численні вимоги суду, матеріали виконавчого провадження №52314365 відповідачами суду не надані, що позбавляє суд можливості виявити наявність таких доказів в цих матеріалах.

Разом з тим, частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу положень частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписи підпункту 3.7.1 Інструкції №512/5 визначають, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Тобто, винесенню постанови про стягнення виконавчого збору обов`язково передує сплив строку для добровільного виконання боржником рішення.

З урахуванням викладеного, а також зважаючи на те, що в силу статті 31 Закону №606-XIV належним доказом направлення та отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження є повідомлення про вручення, з урахуванням не доведення відповідачами факту направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження №52314365 від 19.09.2016, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову від 26.06.2016 про стягнення з позивача виконавчого збору, відповідач-1 не пересвідчився про отримання ОСОБА_1 постанови від 19.09.2016 про відкриття виконавчого провадження, а відтак прийшов до передчасного висновку щодо невиконання останнім рішення суду у добровільному порядку та наявності правових підстав для стягнення з боржника виконавчого збору.

У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про скасування постанови головного державного виконавця Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Гур`євої Ю.В. про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 винесеної у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2/748/435/16 від 10.08.2016.

Разом з тим, доводи позивача, наведені в обґрунтування цієї вимоги з посиланням на положення Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, які і доводи Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), що також ґрунтуються на положеннях цього Закону, визнаються судом помилковими з огляду на дату набрання цим Законом №1404-VIII чинності - 05.10.2016, тоді як постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 19.09.2016, тобто до набрання чинності цим Законом, як і оскаржувана постанова - 26.09.2016.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання Деснянський ВДВС м. Чернігова закрити виконавче провадження з виконання постанови №52314365 про стягнення виконавчого збору з боржника від 26.09.2016, суд вказує на таке.

Як свідчать матеріали справи, постановою Деснянський ВДВС м. Чернігова Головного ТУЮ Чернігівської області від 07.08.2018 виконавчий документ - виконавчий лист Чернігівського районного суду №2/748/435/16 від 10.08.2016 повернуто стягувачу - ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі його заяви. Відповідно до пункту 2 резолютивної частини цієї постанови, вирішено вивести в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору ВП №52314365 від 26.09.2016.

За приписами частини третьої статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Так, положення частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, 07.08.2018 Деснянським ВДВС у м. Чернігові 07.08.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №АСВП: 56949210.

Належним способом відновлення порушеного права позивача у спірних правовідносинах, що спричинена протиправністю дій державного виконавця по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору, є саме визнання протиправною та скасування наведеної вище постанови про відкриття виконавчого провадження №56949210 від 07.08.2018, як похідної від вимоги про скасування постанови, що виконується у цьому провадженні.

Разом з тим, постанова державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Чернігові про відкриття виконавчого провадження №56949210 від 07.08.2018 у цьому судовому провадженні позивачем не оскаржується, а відтак не є предметом дослідження в цій адміністративній справі, що виключає покладення на відповідача певних зобов`язань щодо вчинення дій у виконавчому провадженні, що не є предметом дослідження в цій справі.

Водночас, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на положення наведеної норми з урахуванням висновків суду щодо протиправності та наявності підстав для скасування постанови від 26.09.2016 у ВП №52314365, додаткового вжиття судом заходів на відновлення порушених прав позивача спірні правовідносини не потребують.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання Деснянський ВДВС м. Чернігова закрити виконавче провадження з виконання постанови №52314365 про стягнення виконавчого збору з боржника від 26.09.2016.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій в.о. начальника Деснянського ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Ільченка Р.О., суд зазначає про таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 74 Закону №1404-VIII гарантовано право сторонами, іншими учасниками та особами оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону №1404-VIII).

Разом з тим, згідно абзацу 8 пункту 1 розділу XII Інструкції №512/5 у чинній редакції перевірити законність виконавчого провадження мають право, в тому числі і начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Однак, згідно частини третьої статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Аналогічне положення викладено і в абзаці 2 пункту 2 розділу XII Інструкції №512/5, згідно якого посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Наведені норми законодавства в сукупності свідчать про відсутність правових підстав у начальника відділу державної виконавчої служби, у якому перебуває (перебувало) на виконанні виконавче провадження, за скаргою (заявою) боржника (його представника) для проведення перевірки законності виконавчого провадження. Такі скарги, зокрема, на дії державного виконавця по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору, в силу положень частини другої статті 74 Закону №1404-VIII можуть бути оскаржені боржником до відповідного адміністративного суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій в.о. начальника Деснянського ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області Ільченка Р.О.

Таким чином, за висновком суду позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 5-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Гур`євої Ю.В. про стягнення виконавчого збору від 26.09.2016 у виконавчому провадженні №№52314365.

3.У задоволені інших позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (код ЄДРПОУ - 35029719, адреса:14030, Чернігівська обл., місто Чернігів, вулиця Шевченка, будинок 118).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено у визначені частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України строки до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська