Справа № 480/2252/20
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2020 р. Справа № 480/2252/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп`яненка О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що подав заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Відповідач відмовив у наданні дозволу, посилаючись на те, що бажана земельна ділянка відносилась до земель колективної власності, а відповідно до п.21 розділу Х перехідних положень Земельного кодексу України земельна ділянка вважається власністю територіальної громади, на території якої вона розташована. Проте така підстава відмови не передбачена нормами Земельного кодексу України. Земельна ділянка фактично не сформована, до комунальної власності вона не передавалась, тому посилання відповідача на вказані норми є безпідставними. Просить визнати протиправним та скасувати наказ від 24.03.2020 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Басівської сільської ради Сумського району Сумської області та зобов`язати надати вказаний дозвіл.
Відповідач у відзиві проти позову заперечував. Вказав, що бажана земельна ділянка раніше належала до земель колективної власності КСП «Іскра». Вважається власністю територіальної громади. Головне управління не мало правових підстав для вирішення питання, порушеного у заяві позивача. Додатково повідомив, що земельна ділянка передана у комунальну власність. 28.04.2020 зареєстровано право власності на земельну ділянку за територіальною громадою в особі Басівської сільської ради.
Позивач подав заяву, у якій повідомив про небажання скористатись правом на відповідь на відзив.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач звернувся із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Басівської сільської ради Сумського району Сумської області.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Отже, згідно вказаних норм відповідач вправі розпоряджатись земельними ділянками, які належать до державної власності. Згідно викопіювання земельної ділянки, доданого позивачем до заяви, ситуаційного плану розміщення земельних ділянок, інформаційної довідки, плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність, земельна ділянка, щодо якої позивачем подана заява та земельна ділянка, передана у колективну власність КСП "Іскра" накладаються. Таким чином, земельна ділянка, на яку претендує позивач, перебувала у колективній власності колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра», що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю Серії СМ №9 від 16.05.1995 (а.с. 27-28). Матеріали справи не містять доказів того, що земельна ділянка після припинення права колективної власності за КСП "Іскра" була передана до державної власності. Інформаційна довідка від 13.03.2020 №1021/415-20 не містить відомостей, що земельна ділянка, щодо якої позивачем подана заява, перебуває у державній власності (а.с 25).
Підстави набуття державою права власності на землю визначені в ч. 5 ст. 84 ЗК України, зокрема, держава набуває права власності на землю у разі: відчуження земельних ділянок у власників з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; придбання за договорами купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; прийняття спадщини; передачі у власність державі земельних ділянок комунальної власності територіальними громадами; конфіскації земельної ділянки.
Приписами ст. 140 ЗК України визначено підстави для припинення права власності на земельну ділянку. Можливість припинення та переходу права колективної власності нерозпайованих земельних ділянок колективної власності колишніх КСП в державну вказаними нормами не передбачений.
Також, згідно з ст. 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" №899-IV передбачено випадки, за яких із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу, виключаються окремі землі. Тобто можливість виключення окремих земель з розподілу передбачена законодавством.
При цьому, відповідно до п.21 Перехідних положень ЗК України, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" (який набрав чинності з 01.01.2019) землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.
Відтак, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області є розпорядником земель державної власності. Земельна ділянка, щодо якої позивачем подана заява не відноситься до земель державної власності. Таким чином, відповідач не має повноважень на розпорядження такою земельною ділянкою. Оскільки відповідач не наділений повноваженнями на вирішення питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо визначеної позивачем земельної ділянки, передбачена статтею 118 ЗК України процедура розгляду клопотання не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Позивачу було правомірно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко