Справа № 580/962/20
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року справа № 580/962/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2020р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення №5 від 17.12.2019р. ГУ ДПС у Кіровоградській області про застосування штрафних санкцій в розмірі 34 000,00грн. до ФОП ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог, представником позивача зазначено, що за результатами проведення фактичної перевірки, ГУ ДПС у Кіровоградській області складено Акт, в якому встановлено реалізацію позивачем підакцизної продукції без наявної діючої ліцензії на реалізацію такої продукції. Така реалізація здійснювалась в період з 23.07.2019р. по 30.07.2019р. і ці дані були отримані в електронному вигляді на адресу контролюючого органу за місцезнаходженням контролюючого органу відповідно до електронних копій фіскальних чеків, наданих засобами електронного зв`язку. Разом з тим позивач зазначає, що при проведенні перевірки жодних копій фіскальних чеків ним надано не було.

Також позивачем звернуто увагу, що в наданому контролюючим органом копії наказу №497 від 19.11.2019р. не зазначено конкретної підстави на проведення фактичної перевірки окрім переліку загальних норм Податкового Кодексу, що суперечить встановленим нормам і призводить до порушення норм порядку проведення фактичної перевірки та до незаконності проведеної фактичної перевірки 21.11.2019р., та в свою чергу призвело до незаконності прийнятого рішення за результатами проведеної перевірки - повідомлення-рішення №5 від 17.12.2019р. Таким чином, проведену перевірку позивач вважає протиправною а оскаржуване рішення вважає таким, що належить скасувати з огляду на незаконність перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

13.04.2020р., в межах строку наданого судом, до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник зазначив, що з метою здійснення контролю за дотриманням норм та законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), відповідачем на підставі ст. 19-1, пп.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75 ст. 75, пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України та у відповідності до наказу від 19.11.2019 року № 497 здійснено фактичну перевірку господарської одиниці - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Під час проведення перевірки факти реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без одержання відповідних ліцензій були підтверджені та відображені у Акті перевірки. Відповідно до електронної копії фіскального чеку №50 від 23.07.2019р. було реалізовано пляшку слабоалкогольного напою «Ром кола» 0,33л. по ціні 22,06 грн., що підтвердужує факт реалізації алкогольних напоїв без одержання відповідної ліцензії. Також згідно електронної копії фіскального чеку № 5 від 23.07.2019 р. було реалізовано одну пачку сигарет Київ блакитні по ціні 25,00 гри., що підтверджує факт реалізації тютюнових виробів без одержання відповідної ліцензії. За результатами перевірки було складено акт фактичної перевірки від 21.11.2019 року. Посадові особи ФОП ОСОБА_1 відмовились у підписанні акту перевірки та отримання другого екземпляру про що перевіряючими було складено відповідні акти. Другий екземпляр акту фактичної перевірки було надіслано ФОП ОСОБА_1 , рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за місцем його реєстрації. З урахуванням зазначеного, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований та взятий на податковий облік в органах Державної податкової служби з 30.05.1996р.

Основним видом економічної діяльності позивача є Оптова торгівля напоями (Код КВЕД 46.34).

19.11.2019р., на підставі ст. 19-1, пп.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75 ст. 75, пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ Головним управлінням Державної податкової служби у Кіровоградській області винесено Наказ №497 про проведення фактичної перевірки господарської одиниці магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 з 19.11.2019р. тривалістю 4 доби за період діяльності з 01.01.2018р. по 22.11.2019р. з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

На підставі пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та наказу від « 19» листопада 2019 року №497, Головне управління ДПС у Кіровоградській області видало направлення на перевірку №523, відповідно до якого відповідач проводить перевірку протягом 4 діб.

Мета перевірки: дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами фактичної перевірки господарської одиниці магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області складено Акт №136/11/11/РРО/ НОМЕР_1 від 21.11.2019р. (далі - Акт перевірки), в якому відображено встановлення фактів реалізації підакцизного товару (алкоголь, тютюн) без наявності відповідних ліцензій, а саме: попередня ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, термін дії закінчився 22.07.2019р., а наступна ліцензія вступила в дію з 31.07.2019р., тобто в період з 23.07.2019. по 30.07.2019р. у суб`єкта господарювання була відсутня ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями -відповідно до електронних копій фіскальних чеків наданих засобами електронного зв`язку встановлено факт продажу алкоголю, а саме згідно чека №50 від 23.07.2019р. реалізовано пляшку слабоалкогольного напою «Ром кола» 0,33л. по ціні 22,06 грн.

- попередня ліцензія на тютюнові вироби закінчилась 22.07.2019р., а наступна ліцензія вступила в дію з 31.07.2019р., тобто в період з 23.07.2019. по 30.07.2019р. Проводилась реалізація тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії - згідно наданих електронних копій фіскальних чеків засобами електронного зв`язку до органів податкової служби від 23.07.2019р. №5 реалізовано пачка цигарок «Київ блакитні» по ціні 25,00 грн.

Відповідно до висновків Акту перевірки, в ході перевірки встановлено порушення ч. 20 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

17.12.2019р. Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області, на підставі встановлених у Акті перевірки 136/11/11/РРО/ НОМЕР_1 від 21.11.2019р. порушень, прийнято податкове повідомлення-рішення №5 про сплату 34000,00 грн. за платежем штрафні санкції.

Позивач, вважаючи прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-VI (далі ПК України).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1статті 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки,

З аналізу вказаних положень вбачається, що посадові особи контролюючого органу уповноважені розпочати проведення фактичної перевірки за умови пред`явлення платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку, до початку проведення перевірки.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається із мотивів позовної заяви, однією із підстав для визнання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування є не зазначення конкретної підстави на проведення фактичної перевірки окрім переліку загальних норм Податкового Кодексу, що суперечить встановленим нормам і призводить до порушення норм порядку проведення фактичної перевірки та до незаконності проведеної фактичної перевірки 21.11.2019р.

За результатами розгляду вказаного посилання, суд зазначає, що у відповідності до проставленої відмітки у направленні на перевірку від 19.11.2019р. №523 (а.с. 35), ОСОБА_2 - директору пред`явлено службове посвідчення та направлення від 19.11.2019р. №523 на проведення перевірки, а також вручено копію наказу від 19.11.2019р. №497 про проведення фактичної перевірки. Вказані відмітки проставлено ОСОБА_2 о 16 год. 30 хв. 21.11.2019р.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_2 , ідентифікуючи себе як директора, без жодних зауважень щодо змісту наказу про проведення фактичної перевірки від 19.11.2019р. №497 допустила посадових осіб Головного управління ДПС у Кіровоградській області до проведення фактичної перевірки на його підставі, а тому погодилась з наявністю права та законних підстав у контролюючого органу на проведення такої перевірки.

На переконання суду, виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема, шляхом проведення фактичної перевірки не є порушенням прав платника, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства.

Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, зокрема фактичної, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №804/1113/16 від 13.03.2018р. та по справі № 807/2062/17 від 21.02.2019р. викладена позиція про те, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки. Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, оскільки відбувся допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, суд не бере до уваги доводи позивача щодо не зазначення конкретної підстави на проведення фактичної перевірки та призводить до незаконності проведеної фактичної перевірки 21.11.2019р., оскільки в межах розгляду даної справи, оцінці підлягають обставини наявності або відсутності порушень, викладених в Акті фактичної перевірки.

Щодо предмету виявлених порушень та правомірності застосування штрафних санкцій оскаржуваним рішенням, суд зазначає наступне.

Відповідно до відомостей встановлених в акті перевірки та підтверджених матеріалами справи, судом вбачається, що для здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 отримано ліцензії:

- на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (а.с. 7): №1900977, термін дії з 31.07.2019р. по 31.07.2020р., за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1 , магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (а.с. 8): № НОМЕР_2 , термін дії з 31.07.2019р. по 31.07.2020р., за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1 , магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Як вже встановлено судом, в ході проведення перевірки встановлено:

- факт реалізації підакцизного товару (алкогольні напої) без наявності відповідних ліцензій, а саме: термін дії попередньої ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, закінчився 22.07.2019р., а наступна ліцензія вступила в дію з 31.07.2019р. В період з 23.07.2019. по 30.07.2019р. у суб`єкта господарювання була відсутня ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями - відповідно до електронної копій фіскальних чеків наданих засобами електронного зв`язку встановлено факт продажу алкоголю, а саме згідно чека №50 від 23.07.2019р. реалізовано пляшку слабоалкогольного напою «Ром кола» 0,33л. за ціною 22,06 грн.

- факт реалізації підакцизного товару (тютюнові вироби) термін дії попередньої ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами закінчилась 22.07.2019р., а наступна ліцензія вступила в дію з 31.07.2019р., тобто в період з 23.07.2019. по 30.07.2019р. суб`єктом господарювання проводилась реалізація тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії - згідно електронних копій фіскальних чеків наданих засобами електронного зв`язку до органів податкової служби від 23.07.2019р. №5 реалізовано пачка цигарок «Київ блакитні» за ціною 25,00 грн.

Відповідно до висновків Акту перевірки, в ході перевірки встановлено порушення ч. 20 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Відповідно до ч.1 статті 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, згідно абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до ITC «Податковий блок», електронних копій фіскальних чеків (а.с. 39-42) (№5 від 23.07.2019р., фіскальний номер №, №50 від 23.07.2019р., фіскальний номер №) підтверджується встановлені контролюючим органом в Акті перевірки факти роздрібної торгівлі алкогольним напоєм та тютюновим виробом без наявних ліцензій, чим порушено: ч. 20 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР).

Суд зазначає, що з огляду на заявлені мотиви та підстави позову, позивачем не заперечуються встановлені факти роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами 23.07.2019р. без наявних ліцензій за місцями здійснення діяльності, натомість позивач зазначає, що при проведенні перевірки жодних копій фіскальних чеків суб`єктом господарювання посадовим особам контролюючого органу надано не було.

З даного приводу суд зазначає, що нормативно-правовим документом який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є Закон України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР). Дія Закону №265/95-ВР поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 2 Розділу І Закону №265/95-ВР, (у редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин з доповненнями згідно Закону № 128-IX від 20.09.2019р.) фіскальні функції - здатність реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довготермінове зберігання у фіскальній пам`яті, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), або про обсяг операцій з купівлі-продажу іноземної валюти;

реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Електронний фіскальний звітний чек це:

а) документ, створений реєстратором розрахункових операцій, який переведено у фіскальний режим роботи, що містить дані денного звіту, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звітного чека за встановленою формою;

б) документ, створений програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити фіскального звітного чека за встановленою формою.

Електронна копія фіскального звітного чека - ідентична копія (у формі електронних даних) фіскального звітного чека, створеного реєстратором розрахункових операцій та/або програмним реєстратором розрахункових операцій, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків.

Таким чином, з аналізу вказаних положень Закону №265/95-ВР, судом вбачається, що реєстрація розрахункових операцій, зокрема, при продажу товарів здійснюється реєстратором розрахункових операцій, який створює документ, що містить дані денного звіту, зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу. При цьому, електронна копія фіскального звітного чека містить ідентичні відомості фіскального звітного чека та може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновок, що відповідач використавши дані електронних копій фіскальних чеків, діяв у межах та у спосіб встановлений Законом.

При цьому, з урахуванням встановлених, в ході розгляду даної справи, порушень позивачем ч.20 ст. 15 Закону №481/95-ВР, суд доходить висновку про обґрунтоване застосування до позивача фінансових санкції у вигляді штрафу в сумі 34000,00 грн., у відповідності до абзацу 6 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, з огляду на доведену відповідачем правомірність прийнятого рішення, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України, судові витрати, зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко