Справа № 360/1548/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1548/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Суткового Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 13 квітня 2020 року надійшов адміністративний позов адвоката Суткового Андрія Миколайовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Луганській області) з такими вимогами:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер :04:004:0022, місце розташування: АДРЕСА_1 -є, із застосування коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) при формуванні витягу від 18 вересня 2019 року № 1026/0/195-19 ЗД :04:004:0022) з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки;

2) зобов`язати відповідача провести перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер :04:004:0022, місце розташування: АДРЕСА_1 -є, та видати новий витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки за 2019 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06 грудня 2018 року № 656 та на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 грудня 2018 року № 148358442 позивач є власником виробничої бази, яка розташована на земельній ділянці: кадастровий номер :04:004:0022, місце розташування: АДРЕСА_1 -є, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості).

На виконання вимог статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, з метою виконання обов`язку щодо оформлення права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:004:0022, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Відповідачем сформовано витяг від 18 вересня 2019 року № 1026/0/195-19 з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0022, в якому коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки приймається рівним 6,071.

Позивач вважає, що застосування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки зі значенням 6,071 при формуванні витягу є протиправним.

Відповідно до рішення Сєвєродонецької міської ради від 19 січня 1998 року № 1212 «Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача» затверджено з 01 січня 1998 року грошову оцінку земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача. Базова вартість 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьку складає 17,344 грн/м.кв.

Згідно з листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин) від 04 січня 2019 року за № 22-28-0.22-125/2-19 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2018 рік становить 1,0. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарській угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, 2017 рік - 1,0. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася.

Тобто, показник середньої (базової) вартості 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьку станом на 01 січня 1998 року має відрізнятися від показника середньої (базової) вартості 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьку станом на 2019 рік лише на кумулятивний добуток коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки за 1997-2016 роки, а саме у 3.5647 рази: 1,059 х 1,006 х 1,127 х 1,182 х 1,02 х 1,035 х 1,028 х 1,152 х 1,059 х 1,249 х 1,433 х 1,06 = 3,5647.

Відповідно, показник у розмірі 6,071 обумовлений тим фактом, що відповідачем при формуванні витягу протиправно застосовано коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки за 1996 рік 3,5647 х 1,703 = 6,071. Таким чином, належний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки, що має застосовуватися для оцінки земельних ділянок по м. Сєвєродонецьку, станом на будь-яку дату 2019 року має бути рівним 3,5647, а не 6,071, як це вказано у витязі.

Таким чином, протиправні дії ГУ Держгеокадастру у Луганській області щодо індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок із застосуванням коефіцієнту індексації за 1996 рік (1,703) при формуванні витягу призвели до того, що позивач буде вимушений сплачувати орендну плату в 1,703 рази вище, ніж це передбачено законодавством України.

З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 21 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 22-23).

Від ГУ Держгеокадастру у Луганській області 09 червня 2020 року за вх. № 22613/2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 46-49).

Відповідно до договору від 02 квітня 1997 року № 12-75-97, укладеного між виконкомом міської ради та Діпромістом (додаткова угода від 01 липня 1997 року № 1-97) проведена грошова оцінка земель м. Сєвєродонецька.

Всі показники: чисельність населення м. Сєвєродонецька, витрати на освоєння та облаштування території, загальна вартість інфраструктурного облаштування території застосовувалися станом на початок року розробки оцінки, тобто на 01 січня 1997 року, - за 1996 рік.

Пунктом 1 рішення Сєвєродонецької міської ради від 22 січня 1999 року № 212 «Про індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька» встановлено, що міському управлінню земельних ресурсів провести індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька з застосуванням коефіцієнту індексації, які необхідно застосовувати: до грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення - 2,07, до грошової оцінки земель населених пунктів - 1,80.

Зазначене рішення прийнято з урахуванням листа Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України, Державного комітету України по земельних ресурсах, Державного комітету статистики України від 05 жовтня 1998 року № 03-303/1592 «Про індексацію грошової оцінки землі», у пункті 1 додатку до якого зазначалося, що по населених пунктах, грошова оцінка яких виконана відповідно до «Змін і доповнень до розділу 3 «Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», затверджених спільним наказом Держкомзему, Мінсільгосппроду, Держкоммістобудування та УААН від 15 квітня 1997 року № 46/113/63/34, зареєстрованих у Мінюсті 29 жовтня 1997 року за № 511/2315, індексація витрат на освоєння та облаштування території, які є вихідними для розрахунку грошової оцінки земель населеного пункту, здійснена за індексами вартості основних фондів за станом на 01 квітня 1996 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 1996 № 523 «Про проведення індексації балансової вартості основних фондів та визначення розмірів амортизаційних відрахувань на повне їх відновлення у 1996-1997 року».

Відповідно до Грошової оцінки земель (абзац 3 сторінка 3) нормативно-методичною базою проведеної роботи є Методика грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, та Порядок грошової оцінки цих земель, затверджений спільним наказом Держкомзему України, Держкоммістобудування України, Мінсільгосппродом України та Української академії аграрних наук від 15 квітня 1997 року № 46/131/63/34.

Абзацом 2 пункту 1 Додатку визначено, що відповідно до пункту 3.3 згаданих «Змін і доповнень до розділу 3 «Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» індексація витрат на освоєння та облаштування території здійснюється за індексами вартості основних фондів у відповідності до чинного законодавства України.

Таким чином, при розрахунку грошової оцінки одного квадратного метра земельної ділянки населеного пункту у Грошовій оцінці земель використовувалися дані витрат на освоєння та облаштування території населеного пункту в розрахунку на квадратний метр з урахуванням індексів вартості основних фондів за станом на 01 квітня 1196 року, так як на час розробки грошової оцінки землі у 1997 році вже відбулася четверта регламентована індексація основних засобів, механізм якої був встановлений Порядком проведення індексації балансової вартості основних фондів підприємств, організацій та установ за станом на 1 квітня 1996 року (крім об`єктів житлового фонду), затвердженим спільним наказом Мінстату, Мінекономіки, Мінфіну, Фонду державного майна від 23 травня 1996 року № 148/64/103/563, зареєстрованим в Мін`юсті 29 травня 1996 року за № 255/1280.

Абзацом 7 пункту 1 Додатку визначено, що враховуючи, що застосування коефіцієнтів індексації до вартості витрат на освоєння та облаштування території населеного пункту, які є вихідними для розрахунку грошової оцінки його земель, і безпосередньо до базової вартості одного квадратного метра земель населеного пункту дає рівнозначні величини, необхідно індексувати безпосередньо грошову оцінку земельної ділянки, що надана у власність або у постійне користування. Грошова оцінка наданої земельної ділянки індексується, виходячи з індексу інфляції в 1996 році - 180,3 відсотка, в 1997 році - 115,9 відсотка. Тому грошову оцінку земельної ділянки необхідно збільшити на 1996 рік в 1,703 рази, а за 1997 рік в 1,059 рази. Тобто, станом на 01 січня 1999 року до грошової оцінки земельної ділянки в населеному пункті необхідно застосовувати коефіцієнт індексації 1,80 (1,703 х 1,059).

У 2000 році Порядком проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000 № 783, яка діяла до 31 січня 2011 року, було визначено, якщо грошову оцінку зазначених земель проіндексовано за 1996 та 1997 роки на коефіцієнт 1,80 (1,703 х 1,059), то ця оцінка підлягає індексації за 1998-1999 роки на коефіцієнт 1,13 (1,006 х 1,127).

Тобто, поняття кумулятивного застосування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель перейшло з Закону України «Про плату за землю» до Податкового кодексу України.

Тому індексація нормативної грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька здійснювалася з урахуванням коефіцієнтів індексації за 1996 рік, тобто ще до набрання чинності Податковим кодексом України.

У свою чергу, враховуючи, що грошова оцінка земель розроблена у 1997 році та зазнавала щорічної індексації до набрання чинності Податковим кодексом України, тому після набрання чинності цим Кодексом продовжено кумулятивне застосування коефіцієнтів індексації наступними коефіцієнтами до теперішнього часу, як це передбачено у листі Держгеокадастру від 04 січня 2019 року № 22-28-0.22-125/2-19.

Враховуючи особливості грошової оцінки земель, яка проведена ще до набрання чинності Податковим кодексом України, при видачі витягу від 18 вересня 1999 року № 1026 відповідачем в розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки правомірно застосовано коефіцієнт індексації за 1996 рік, оскільки, враховуючи приписи частини першої статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення Сєвєродонецької міської ради є обов`язковим для виконання.

Також у відзиві на позовну заяву позивач зазначає, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом, тому адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Від представника позивача 19 травня 2020 року за вх. № 19413/2020 надійшла відповідь на відзив, в якому представник зазначає, що рішення Сєвєродонецької міської ради від 22 січня 1999 року № 212 взагалі не підлягає застосуванню до спірних відносин, як таке, що суперечить Конституції України, змінює грошову оцінку земель, здійснену у 1997 році та затверджену відповідним рішенням у 1998 році (арк. спр. 42-44).

Ухвалою від 17 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ Держгеокадастру у Луганській області про залишення позовної заяви без розгляду (арк. спр. 69-70).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 06 грудня 2018 року є власником виробничої бази, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є, що підтверджено копіями договору про задоволення вимог іпотекодержателя (арк. спр. 10-11), витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (арк. спр. 12), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (арк. спр. 66-68).

Земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 є, площею 1,5159 га, кадастровий номер :04:004:0022, знаходиться у власності Сєвєродонецької міської ради, що підтверджено відомостями про земельну ділянку (арк. спр. 31).

Позивачем 18 вересня 2019 року отримано сформований ГУ Держгеокадастру у Луганській області витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 1,5159 га, кадастровий номер :04:004:0022, в якому зазначено коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки 6,071 (арк. спр. 9).

Грошова оцінка земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Павлоград, селища Синецький, селища Лісова Дача, Борівське, села Воєводівка, Боброво, Осколонівка виконана Українським державним інститутом проектування міст «Діпромісто» у 1997 році. Базова вартість 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьку складає 17,344 грн/м.кв. (арк. спр. 6-8, 50-55).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 19 січня 1998 року № 1212 «Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача» затверджено з 01 січня 1998 року грошову оцінку земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача (пункт 1) (арк. спр. 5).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 22 січня 1999 року № 212 «Про індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька» визначено міському управлінню земельних ресурсів провести індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька з застосуванням коефіцієнтів індексації, які необхідно застосувати: до грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення - 2,07; до грошової оцінки земель населених пунктів - 1,80 (пункт 1) (арк. спр. 56).

Листом Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України, Державного комітету України по земельних ресурсах, Державного комітету статистики України від 05 жовтня 1998 року № 03-303/1592 «Про індексацію грошової оцінки земель» доведено коефіцієнти індексації, які необхідно застосовувати за станом на 01.01.1999 до грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та земель населених пунктів: до грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення - 2,07; до грошової оцінки земель населених пунктів - 1,80. По населених пунктах, грошова оцінка яких буде виконуватись (коригуватись) після 01.01.1999 на основі витрат на освоєння та облаштування території, проіндексованих за індексами вартості основних фондів за станом на 01.04.1996, необхідно до грошової оцінки земель застосовувати коефіцієнт індексації - 1,80 (арк. спр. 57).

Абзацами першим, другим та сьомим пункту 1 Роз`яснення щодо індексації грошової оцінки земель за 1996 та 1997 роки, який є додатком до листа від 05 жовтня 1998 року № 03-303/1592, визначено, що по населених пунктах, грошова оцінка яких виконана відповідно до «Змін і доповнень до розділу 3 «Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», затверджених спільним наказом Держкомзему, Мінсільгосппроду, Держкоммістобудування та УААН від 15.04.1997 № 46/113/63/34 та зареєстрованих у Мінюсті від 29.10.1997 № 511/2315, індексація витрат на освоєння та облаштування території, які є вихідними для розрахунку грошової оцінки земель населеного пункту, здійснена за індексами вартості основних фондів за станом на 01.04.1996 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 1996 року № 523 «Про проведення індексації балансової вартості основних фондів та визначення розмірів амортизаційних відрахувань на повне їх відновлення у 1996-1997 роках».

Відповідно до пункту 3.3 згаданих «Змін і доповнень до розділу 3 «Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» індексація витрат на освоєння та облаштування території здійснюється за індексами вартості основних фондів у відповідності до чинного законодавства України.

Враховуючи, що застосування коефіцієнту індексації до вартості витрат на освоєння та облаштування території населеного пункту, які є вихідними для розрахунку грошової оцінки його земель, і безпосередньо до базової вартості одного квадратного метра земель населеного пункту дає рівнозначні величини, необхідно індексувати безпосередньо грошову оцінку земельної ділянки, що надана у власність або у постійне користування. Грошова оцінка наданої земельної ділянки індексується, виходячи з індексу інфляції в 1996 році - 180,3 відсотка і в 1997 році - 115,9 відсотка. Тому грошову оцінку земельної ділянки необхідно збільшити за 1996 рік в 1,703 рази, а за 1997 рік в 1,059 рази. Тобто, за станом на 01.01.1999 до грошової оцінки земельної ділянки в населеному пункті необхідно застосовувати коефіцієнт індексації 1,80 (арк. спр. 57 зв.-58).

У листі Державного комітету статистики України від 01 серпня 2000 № 05-2-4-8/281 зазначено, що індексація балансової вартості основних фондів підприємств, організацій та установ України здійснювалось у чотири етапи, які були регламентовані постановами Кабінету Міністрів України. Порядок їх проведення визначався розробленими Мінстатом, Мінекономіки, Мінфіном та Фондом державного майна України відповідними методиками. […]

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1996 № 523 «Про проведення індексації балансової вартості основних фондів та визначення розмірів амортизаційних відрахувань на повне їх відновлення у 1996-1997 роках» проводилася четверта регламентована індексація основних засобів. Механізм здійснення індексації був встановлений «Порядком проведення індексації балансової вартості основних фондів підприємств, організацій та установ за станом на 1 квітня 1996 року (крім об`єктів житлового фонду)», затвердженим спільним наказом Мінстату, Мінекономіки, Мінфіну, Фонду державного майна від 23 травня 1996 року № 148/64/103/563 та зареєстрованими Мін`юстом 29 травня 1996 року за № 255/1280 (арк. спр. 59).

Згідно з листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин) від 04 січня 2019 року за № 22-28-0.22-125/2-19 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель» значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за 2018 рік становить 1,0. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, 2017 рік - 1,0. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася (арк. спр. 13).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктами 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно з пунктом 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (пункт 287.6 статті 287 Податкового кодексу України).

Відповідно до приписів пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Стаття 5 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1378-IV «Про оцінку земель» (далі - Закон № 1378-IV) передбачає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку.

Відповідно до частини другої статті 18 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Частинами першою, другою статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації (частина шоста статті 120 Земельного кодексу України).

Статтями 125 та 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України.

За частиною третьою статті 7 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Зазначені норми права дають можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

У розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Якщо певна фізична чи юридична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на орендованій земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду.

Аналогічна правова позиція вже висловлена Верховним Судом України у постанові від 8 червня 2016 року у справ № 21-804а16 та постанові від 12 вересня 2017 року у справі № 21-3078а16, а також Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 825/308/17, від 19 червня 2018 року у справі № 822/2696/17, від 17 грудня 2019 року у справі № 804/4739/16, від 27 січня 2020 року у справі № 804/886/18.

Судом встановлено, що 06 грудня 2018 року позивач набув права власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :04:004:0022.

За таких обставин, внаслідок набуття права власності на будівлю, що розташована на земельній ділянці, кадастровий номер :04:004:0022, у позивача виник обов`язок щодо плати за землю з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме з 06 грудня 2018 року.

Така позиція відповідає висновку Верховного Суду України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові від 07 липня 2015 року у справі 826/12388/13-а: «Незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, обов`язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно».

Отже, позивач з 06 грудня 2018 року є платником земельного податку за земельну ділянку, кадастровий номер :04:004:0022.

За змістом вищевказаних норм Податкового кодексу України, для визначення суми податкових зобов`язань з земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земель, яка проводиться раз на 5-7 років. Для визначення поточних зобов`язань необхідно проіндексувати її на коефіцієнт індексації, який щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік. При цьому, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно (тобто накопичувально) залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, а не від дати набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки.

Коефіцієнти індексації щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік. Тому вимоги пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, які стосуються рішення рад щодо нормативної грошової оцінки, не поширюються на питання застосування щорічних коефіцієнтів індексації.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки завжди застосовується ретроспективно. Тобто, кожного року, після 01 січня, для розрахунку бази оподаткування земельним податком враховується чинна нормативна грошова оцінка (яка проводиться раз на 5-7 років) з урахуванням кумулятивного (накопичувального) застосування коефіцієнтів індексації (які визначається щорічно). Визначальним є те, що саме закон встановлює, що кумулятивне застосування коефіцієнту індексації починається з дати проведення нормативної грошової оцінки. А враховуючи, що нормативна грошова оцінка проводиться раз на 5-7 років, то щорічно, після її проведення, при визначенні бази оподаткування, будуть враховуватись всі коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи від дати проведення нормативної грошової оцінки.

Сенс кумулятивного застосування коефіцієнтів індексації саме у тому й полягає, щоб, застосовуючи їх за минулі роки, починаючи з дати проведення грошової оцінки, щорічно актуалізувати базу оподаткування земельним податком.

Зазначену правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 804/937/16 та від 24 грудня 2019 року у справі № 804/1184/16.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах відповідач при формуванні витягу від 18 вересня 2019 року № 1026/0/105-19 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,5159 га, кадастровий номер :04:004:0022, застосував чинну з 01 січня 1998 року нормативну грошову оцінку земель міста Сєвєродонецька та кумулятивно застосував коефіцієнти індексації за попередні роки, починаючи з 1996 року, тобто не від дати проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 1997 рік.

Позивач вважає, що оскільки грошова оцінка земель міста Сєвєродонецька, включаючи селища Павлоград, Синецький, Лісова Дача, Борівське, села Воєводівка, Боброво, Осколонівка проведена у 1997 році, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель має застосовуватися кумулятивно з 1997 року, а не з 1996 року, як зазначає відповідач.

Проте суд не погоджується з такою позицією позивача, з огляду на таке.

Як вже вищевказано, Сєвєродонецькою міською радою прийнято рішення від 22 січня 1999 року № 212 «Про індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька», пунктом 1 якого визначено міському управлінню земельних ресурсів провести індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька з застосуванням коефіцієнтів індексації, які необхідно застосувати: до грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення - 2,07; до грошової оцінки земель населених пунктів - 1,80.

Зі змісту рішення слідує, що його прийнято з урахуванням листа Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України, Державного комітету України по земельних ресурсах, Державного комітету статистики України від 05 жовтня 1998 року № 03-303/1592 «Про індексацію грошової оцінки землі», яким доведено коефіцієнти індексації, які необхідно застосовувати за станом на 01.01.1999 до грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та земель населених пунктів, зокрема, до грошової оцінки земель населених пунктів - 1,80. По населених пунктах, грошова оцінка яких буде виконуватись (коригуватись) після 01.01.1999 на основі витрат на освоєння та облаштування території, проіндексованих за індексами вартості основних фондів за станом на 01.04.1996, необхідно до грошової оцінки земель застосовувати коефіцієнт індексації - 1,80.

Згідно з абзацом першим пункту 1 Роз`яснень щодо індексації грошової оцінки земель за 1996 та 1997 роки, який є додатком до листа від 05 жовтня 1998 року № 03-303/1592, по населених пунктах, грошова оцінка яких виконана відповідно до «Змін і доповнень до розділу 3 «Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», затверджених спільним наказом Держкомзему, Мінсільгосппроду, Держкоммістобудування та УААН від 15.04.1997 № 46/113/63/34 та зареєстрованих у Мінюсті від 29.10.1997 № 511/2315, індексація витрат на освоєння та облаштування території, які є вихідними для розрахунку грошової оцінки земель населеного пункту, здійснена за індексами вартості основних фондів за станом на 01.04.1996 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 1996 року № 523 «Про проведення індексації балансової вартості основних фондів та визначення розмірів амортизаційних відрахувань на повне їх відновлення у 1996-1997 роках».

Зі вступу Грошової оцінки земель міста Сєвєродонецька, включаючи селища Павлоград, Синецький, Лісова Дача, Борівське, села Воєводівка, Боброво, Осколонівка встановлено, що нормативно-методичною базою проведеної роботи були Методика грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213, та Порядок грошової оцінки цих земель, затверджений спільним наказом Держкомзему України, Держкоммістобудування України, Мінсільгосппродом України та Українською академією аграрних наук 15 квітня 1997 № 46/131/63/32.

Абзацом другим пункту 1 Роз`яснень щодо індексації грошової оцінки земель за 1996 та 1997 роки, який є додатком до листа від 05 жовтня 1998 року № 03-303/1592, визначено, що відповідно до пункту 3.3 згаданих «Змін і доповнень до розділу 3 «Порядку грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» індексація витрат на освоєння та облаштування території здійснюється за індексами вартості основних фондів у відповідності до чинного законодавства України.

З розділів 2 «Стислі методичні основи грошової оцінки» та 3 «Визначення базової вартості земель» Грошової оцінки земель слідує, що при розрахунку грошової оцінки земель населеного пункту використовувався норматив витрат на освоєння та облаштування території в розрахунку на квадратний метр (показник В) з урахуванням індексів вартості основних фондів за станом на 01.04.1996 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 1996 року № 523 «Про проведення індексації балансової вартості основних фондів та визначення розмірів амортизаційних відрахувань на повне їх відновлення у 1996-1997 роках».

Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що на час розробки Грошової оцінки земель у 1997 році вже відбулася четверта регламентована індексація основних засобів, механізм якої був встановлений Порядком проведення індексації балансової вартості основних фондів підприємств, організацій та установ за станом на 1 квітня 1996 року (крім об`єктів житлового фонду), затвердженим спільним наказом Мінстату, Мінекономіки, Мінфіну, Фонду державного майна від 23 травня 1996 року № 148/64/103/563 та зареєстрованими Мін`юстом 29 травня 1996 року за № 255/1280.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 1 Роз`яснень щодо індексації грошової оцінки земель за 1996 та 1997 роки, який є додатком до листа від 05 жовтня 1998 року № 03-303/1592, враховуючи, що застосування коефіцієнту індексації до вартості витрат на освоєння та облаштування території населеного пункту, які є вихідними для розрахунку грошової оцінки його земель, і безпосередньо до базової вартості одного квадратного метра земель населеного пункту дає рівнозначні величини, необхідно індексувати безпосередньо грошову оцінку земельної ділянки, що надана у власність або у постійне користування. Грошова оцінка наданої земельної ділянки індексується, виходячи з індексу інфляції в 1996 році - 180,3 відсотка і в 1997 році - 115,9 відсотка. Тому грошову оцінку земельної ділянки необхідно збільшити за 1996 рік в 1,703 рази, а за 1997 рік в 1,059 рази. Тобто, за станом на 01.01.1999 до грошової оцінки земельної ділянки в населеному пункті необхідно застосовувати коефіцієнт індексації 1,80.

Також у 2000 році Порядком проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000 року № 783 (яка діяла до 31.01.2011) було визначено, якщо грошову оцінку зазначених земель було проіндексовано за 1996 та 1997 роки на коефіцієнт 1,80 (1,703*1,059), то ця оцінка підлягає індексації за 1998-1999 роки на коефіцієнт 1,80 (1,006*1,127).

Поняття кумулятивного застосування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель перейшло із Закону України «Про плату за землю» до Податкового кодексу України.

Тому, індексація нормативної грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька здійснювалася з урахуванням коефіцієнтів індексації за 1996 рік, тобто ще до набрання чинності Податковим кодексом України (02.12.2010).

У свою чергу, враховуючи, що грошова оцінка земель розроблена у 1997 році та зазнавала щорічної індексації, до набрання чинності Податковим кодексом України, тому після набрання чинності цим Кодексом продовжено кумулятивне застосування коефіцієнтів індексації наступними коефіцієнтами до теперішнього часу.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що рішення Сєвєродонецької міської від 22 січня 1999 року № 212 «Про індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька» є чинним, лист Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України, Державного комітету України по земельних ресурсах, Державного комітету статистики України від 05 жовтня 1998 року № 03-303/1592 «Про індексацію грошової оцінки землі» оприлюднено на сайті Верховної ради України у поточній редакції.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки кумулятивно, починаючи з 1996 року.

Відповідно, доводи позивача в цій частині відхиляються судом як безпідставні.

Лист ДП «Діпромісто» від 17 березня 2020 року № ПС-575, в якому вказано, що загальна вартість інфраструктурного облаштування території м. Сєвєродонецька визначалась станом на 01 січня 1997 року (включаючи весь період 1996 року); інформація щодо того, на які звітні періоди враховувались дані оцінки в документації не вказувалась, не впливає на встановлені судом обставин та їх не змінює, оскільки у ньому відсутнє посилання на застосування при обрахунку вартості 1 квадратного метра землі по м. Сєвєродонецьку коефіцієнту індексації за 1996 рік.

Суд також зауважує, що допущені описки в номері листа не впливають на сутність спору; рішення Сєвєродонецької міської від 22 січня 1999 року № 212 «Про індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька» не скасовано та не є предметом розгляду цієї справи; листи дійсно не є нормативно-правовими актами, а лише носять роз`яснювальний характер, проте ця обставина не є визначальною при вирішенні наявного спору, оскільки рішення Сєвєродонецької міської від 22 січня 1999 року № 212 «Про індексацію грошової оцінки земель м. Сєвєродонецька» є чинним та підлягає застосуванню; вказане рішення не вносить будь-яких змін до Грошова оцінка земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Павлоград, селища Синецький, селища Лісова Дача, Борівське, села Воєводівка, Боброво, Осколонівка, а лише вказує на необхідність проведення індексації, тому твердження про зміну цим рішенням нормативної грошової оцінки земельної ділянки відхиляються судом як безпідставні.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи, що відповідач, застосовуючи коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки кумулятивно з 1996 року, діяв правомірно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

Що стосується клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки рішення у даній справі ухвалюється не на користь позивача, не містить зобов`язання для відповідача вчинити певні дії, у суду відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що за правилами, визначеними статтею 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Суткового Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Центральний 17, корпус 2, код за ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова