Справа № 507/420/20
Суддя: Дармакука Т. П.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 507/420/20
Провадження № 2-а/507/1/2020
Номер рядка звіту 140
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" червня 2020 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Дармакуки Т.П.
з участю секретаря судового засідання Копищик М.С.
представника позивача Короткова В.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт.Любашівка адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2319789 від 30 березня 2020 року, винесену Інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Гедзуном М.В., про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
В обґрунтування позову зазначав, що 30 березня 2020 року інспектором поліції Гедзуном М.В. було винесено постанову, якою його за порушення п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху України, а саме не пред`явлення ним посвідчення водія на право керування транспортним засобом та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, притягнуто до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач зазначає, що відповідач не мав права його зупиняти, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху, а заява інспектора про те, що захисні фартухи на колесах автомобіля не відповідають технічним вимогам, була зроблена лише після зовнішнього огляду автомобіля та не відповідає дійсності, оскільки захисні фартухи та бризовики встановлені заводом-виготовлювачем та відповідають технічним вимогам. При цьому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.31.1-31.7 ПДР не виносилася.
Позивач в судовому засіданні 4 червня 2020 року свої вимоги підтримав за викладених у позові обставин і підстав та просив задовольнити. Також пояснив, що він дійсно відмовився на вимогу працівника поліції надати останньому посвідчення водія та зазначив, що він не згоден із тим, що в постанові вказано, що він керував транспортним засобом без захисних фартухів та бризовиків.
Представник позивача адвокат Коротков В.Д. у судовому засіданні 15 червня 2020 р. позов просив задовольнити із підстав викладених у позові, зокрема вказуючи на те, що підстав для зупинення транспортного засобу не було, а отже працівник поліції не мав права вимагати документи.
Заслухавши у судовому засіданні позивача та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, якими є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,серії ЕАК № 2319789 від 30.03.2020, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 30 березня 2020 року Інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Гедзуном М.В., винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2319789, якою ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП України, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
Із даної постанови вбачається, що 30 березня 2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом без захисних фартухів та бризовиків та на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.4 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП України.
За приписами пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює
провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.
В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.
Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.
Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII.
Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).
Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.
Позивач не заперечував того факту, що посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб інспектору поліції він не пред`явив та зазначив, що він не згоден із тим, що в постанові вказано, що він керував транспортним засобом без захисних фартухів та бризовиків.
Судом переглянуто диск, який було надано суду відповідачем, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно на прохання поліцейського відмовився надати документи.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2319789 від 30 березня 2020 року складена з огляду на не пред`явлення Позивачем посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб. Цей факт підтверджується матеріалами справи та наданим Позивачем відеозаписом.
Право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Суд не приймає до уваги доводи Позивача щодо необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за частиною 1 статті 126 КУпАП, оскільки він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.
Такі доводи Позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.
Позицію ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом без захисних фартухів та бризовиків та ці обставини на його думку є підставою для скасування постанови від 30.03.2020 р., суд не приймає до уваги, оскільки хоча відомості про факт керування транспортним засобом без захисних фартухів та бризовиків, зазначені в оскаржуваній постанові, проте поліцейським прийнято рішення про визнання його винним у вчиненні лише одного порушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а отже підстав для скасування постанови не має.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, докази, які б спростовували факт порушення Позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП, судом не встановлено, тому вимоги Позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, а тому суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ч.3 ст. 243,286 КАС України, суд, -
в и р і ш и в :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Любашівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст судового рішення складено 19 червня 2020 року.
Суддя: Т.П. Дармакука