Справа № 318/2889/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ЗАЯВИ БЕЗ ЗАДОВОЛЕННЯ

16 червня 2020 року Справа № 318/2889/18 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивачів у порядку статті 383 КАС України в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70033, Запорізька область, Вільнянський район, с. Любимівка, вул. Центральна, 86-а)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дій,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дій.

Рішенням суду від 15.07.2019 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним дії Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області щодо не розгляду у встановлений законодавством термін клопотання ОСОБА_1 від 06.12.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства розміром 100 м х100 м площею 1 га.

Визнано протиправним та скасувати рішення Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 18.04.2019 року №5 про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 .

Зобов`язано Любимівську сільську раду Вільнянського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06.12.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства розміром 100 м х100 м площею 1 га з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року в адміністративній справі №318/2889/18 залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 27.11.2019.

Як вбачається з програми "Діловодство спеціалізованого суду" позивачу - ОСОБА_1 по справі №160/1851/19 видано виконавчий лист.

27 січня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якому заявники просить суд:

визнати протиправними дії відповідача Любимівської сільської ради Вільнянського району, Запорізької області, вул. Центральна 86-а с. Любимівка, Вільнянського району Запорізької області 70033, код ЄДРПОУ -25483086, по відмові в задоволені клопотання ОСОБА_1 надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства площею 1 га. по АДРЕСА_2 ;

зобов`язати відповідача вчинити певну дію, а саме - задовольнити клопотання ОСОБА_1 від 06.12. 2018 року в порядку ст. 118 Земельного кодексу України. Зобов`язати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства площею 1га. по АДРЕСА_2 ;

визнати протиправним та скасувати рішення №11 від 17.01.2020 року Любимівської сільської ради Вільнянського району, Запорізької області. Вул. Центральна 86-а с. Любимівка, Вільнянського району Запорізької області 70033, код ЄДРПОУ - 25483086, як таке що прийняте всупереч рішенню суду.

Встановити для боржника строк виконання рішення і обов`язок боржника подачі звіту про виконання рішення суду в термін 1 місяць.

Розгляд справи здійснити в режимі відеоконференції яку призначити в залі К.Дніпровського райсуду по адресі вул. Щаслива 93 м. К.Дніпровська Запорізької області 71304.

Ухвалою суду від 29.01.2020 заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 27.01.2020 року про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення прийнятого субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 15.07.2019 року по справі №318/2889/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дій повернуто заявникам.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року в адміністративній справі №318/2889/18 скасовано. Справу № 318/2889/18 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

28.05.2020 адміністративна справа після апеляційного розгляду надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 28.05.2020 заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення у справі призначено до судового розгляду на 09.06.2020.

09.06.2020 протокольною ухвалою суду розгляд заяви про роз`яснення судового рішення відкладався до 16.06.2020.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися завчасно та належним чином.

Позивачами подано суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідачем подано 16.06.2020 пояснення(вх..№27959), в яких зазначено, що відповідачем рішенням від 16.01.2020 року дотримано усіх вимог законодавства, враховано висновки суду та виконано рішення суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заява обґрунтована тим, що відповідач порушив рішення суду і при повторному розгляді клопотання ОСОБА_1 підставою для відмови клопотання послався на підстави які вже були предметом розгляду суду і відповідач придумав нові підстави які не були предметом і підставою при прийнятті скасованого судом рішення відповідача боржника від -18.04.2019 року №5 про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 . Таким чином, відповідач вчинив протиправні дії і рішення №11 на виконання рішення суду по справі №31/2898/18 провадження №ЗП/280/15/19. Тобто не виконав рішення суду.

Так, оцінюючи подану заяву, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм, суд вказує, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Відповідно до ст. 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно ч.ч. 4, 8 ст. 122 Земельного Кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, до Запорізького окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, в якому просили:

визнати протиправними дії відповідача від 21.12.2018 року по відмові в задоволені клопотання ОСОБА_1 надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства площею 1 га. по АДРЕСА_2 ;

зобов`язати відповідача вчинити певну дію, а саме - задовольнити клопотання ОСОБА_1 від 06.12.2018 року в порядку ст. 118 Земельного кодексу України; зобов`язати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства площею 1 га. по АДРЕСА_2 ;

визнати протиправним бездіяльність Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, а саме - неповідомлення заявника про день сесії сільради 18.04.2019 року про розгляд клопотання, яке стосується інтересів заявника чим порушив його Конституційне право на участь в розгляді заяви на сесії сільради; визнати протиправним та скасувати рішення №5 від 18.04.19 року Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області;

зобов`язати відповідача вчинити певну дію а саме - задовольнити клопотання ОСОБА_1 від 06.12. 2018 року в порядку ст. 118 Земельного кодексу України - зобов`язати відповідача надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства площею 1 га. по АДРЕСА_2 .

За наслідком розгляду позовних матеріалів Запорізьким окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі №318/2889/18 та рішенням від 15.07.2019 адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправним дії Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області щодо не розгляду у встановлений законодавством термін клопотання ОСОБА_1 від 06.12.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства розміром 100 м х100 м площею 1 га.

визнано протиправним та скасувати рішення Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 18.04.2019 року №5 про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1

зобов`язано Любимівську сільську раду Вільнянського району Запорізької області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06.12.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства розміром 100 м х100 м площею 1 га з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року в адміністративній справі №318/2889/18 залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 27.11.2019.

Як вбачається з програми "Діловодство спеціалізованого суду" позивачу - ОСОБА_1 по справі №160/1851/19 видано виконавчий лист.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, суд, приймаючи рішення про часткове задоволення позову позивачів у мотивувальній частині зазначив, що оскільки невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо. Відповідачем не зазначено та не надано доказів, в чому полягає невідповідність місця розташування визначеної позивачем бажаної земельної ділянки 1 га вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, схемі землеустрою, проекту встановлення меж сільських населених пунктів, розташованих на території сільських і селищної Рад народних депутатів Вільнянського району, затверджених розпорядженням представника Президента України від 30.03.1993 № 100, проекту приватизації земель сільськогосподарського підприємства Таврія, погодженого рішенням виконавчого комітету Любимівської сільської ради народних депутатів від 12.02.1994 № 4, тому в даному випадку належним захистом порушеного права позивача є саме зобов`язання відповідача належним чином повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06.12.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства розміром 100 м х100 м площею 1 га з урахуванням висновків суду.

Таким чином, вказане свідчить про те, що відповідач зобов`язаний був на виконання рішення суду за результатами розгляду заяви позивача - ОСОБА_1 прийняти або рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства розміром 100 м х100 м площею 1 га.

Матеріали справи свідчать, що на виконання даного судового рішення та за наслідком повторного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 06.12.2018, 16.01.2020 Любимівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області прийнято рішення №11, яким керуючись п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.33, ч.7 118, 121 Земельного кодексу України, відповідно до результатів голосування за проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 », враховуючи проект формування територій і встановлення меж сільських і селищної Рад народних депутатів, проект встановлення меж сільських населених пунктів, розташованих на території сільських і селищної Рад народних депутатів Вільнянського району затверджених розпорядженням представника Президента України від 30.03.1993 року № 100, проект приватизації земель сільськогосподарського підприємства «Таврія», погодженого рішенням виконавчого комітету Любимівської сільської ради народних депутатів від 12.02.1994 р. №4, відсутність у заявника підтверджуючих документів на право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 , рішення Вільнянського районного суду від 02.12.2010 року по справі № 2-287/2010, відсутність генерального плану с. Грізне, затверджених детальних планів населених пунктів сільської ради та враховуючи матеріали перевірки Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, а саме акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 23.09.2019 №768/0/92-19-ДК/1367/АП/09/01/-19, від 23.09.2019 №768/0/92-19-ДК/1365/АП/09/01/-19, від 23.09.2019 №768/0/92-19-ДК/1364/АП/09/01/-19, відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 .

Оцінюючи дане рішення в межах поданої заяви та вимог статті 383 КАС України, суд вказує на те, що підставою для відмови в наданні дозволу стали матеріали перевірки Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, а саме акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки. При цьому, дана підстава не була предметом дослідження у справі №318/2889/18, а відтак не оцінюється судом при розгляді поданої заяви.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, судове рішення, в якому чітко вказано спосіб та порядок виконання, в даному випадку - рішення від 15.07.2019 року по справі №318/2889/18 повинно бути виконане саме у встановлений судом спосіб та не в який інший.

Досліджені судом обставини свідчать про те, що відповідачем рішення суду від 15.07.2019 у справі №318/2889/18 виконано у спосіб, встановлений таким рішенням, що свідчить про відсутність протиправності дій відповідача, вчинених на виконання рішення суду.

При цьому, суд звертає увагу, що між сторонами фактично виникли нові правовідносини, які, як встановлено із програми "Діловодство спеціалізованого суду" наразі вирішуються в судовому порядку суддею Запорізького окружного адміністративного суду Максименко Л.Я. по справі №280/1180/20.

Відтак, суд не погоджується з доводами позивачів, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2019 було не виконано, а тому суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали суду в межах цієї справи.

Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивачів у порядку статті 383 КАС України про визнання протиправним та скасування рішення, прийнятого суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 15.07.2019 року по справі №318/2889/18 та відсутність підстав для її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 27.01.2020 року у порядку статті 383 КАС України про визнання протиправним та скасування рішення, прийнятого субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 15.07.2019 року по справі №318/2889/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дій, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя А.В. Сіпака