Справа № 199/1859/20
Суддя: Богун О. О.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1859/20
(2-а/199/52/20)
РІШЕННЯ

Іменем України

18.06.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.,

при секретареві Рудові І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 2232618 від 12.03.2020, винесеної командиром 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Кириченком Олександром Сергійовичем, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 12.03.2020 о 09:12 по вул. Газопровідна, 5, в м. Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda CBF 1000, номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі, що має по дві смуги у кожному напрямку здійснив виїзд на зустрічну смугу, рухався смугою для зустрічного руху, чим порушив п. 11.4. ПДР на дорозі з двостороннім рухом, щонаймнеше 2 смуги в одному напрямку, забор. виїжджати на призначений для зустріч. руху бік дороги.

Позивач вважає винесену постанову незаконною та прийнятою з порушеннями чинного законодавства, зокрема, зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення складалася інспектором поліції за адресою: м. Київ, вул. Мінської, 2а, яка різниться з адресою, вказаною в оскаржуваній постанові, доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення поліцейський не надав.

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Доказами на підтвердження позивача є відеозапис з нагрудної камери відповідача, де позивач визнає свою вину і вказує, що він дійсно здійснив рух по зустрічній смузі руху. Зауважує, що відповідач 12.03.2020 перебуваючи в екіпажі патрульної поліції, здійснюючи патрулювання визначеної території Подільського району м. Києва, безпосередньо став свідком вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення, а отже вина особи є доведеною. Відповідач вважає, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не направив, причин неявки судові не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2232618 від 12.03.2020 про накладення адміністративного стягнення, винесеної командиром 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Кириченком Олександром Сергійовичем притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень, за порушення п. 11.4. ПДР.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3)протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі , якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно роз`яснень у абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не доведено правомірність винесення спірної постанови, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення складеної ним постанови щодо позивача (ст.ст. 2, 72-77 КАС України), з дослідженого судом відеозапису, наданого відповідачем, не можливо встановити, що позивачем було вчинено інкреміноване йому адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Розгляд питання про визнання дій командира 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Кириченка Олександра Сергійовича протиправними щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача та не відповідає завданням адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, суд вважає з огляду на спірні правовідносині достатнім буде скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2232618 від 12.03.2020 та закрити провадження по справі, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 286 КАС України, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.6-9, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Постанову командира 3 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Кириченка Олександра Сергійовича (місцезнаходження: вул. Народного Ополчення, 9, м. Київ, 03151) про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2232618 від 12.03.2020 - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

В іншій частині відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст судового рішення складено 18.06.2020.

Суддя Богун О.О.