Справа № 640/24070/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Київ № 640/24070/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П. при секретарі судового засідання Кузьмич М.Б.,

за участі представників сторін:

від позивача - Вознюк Є.В., Павліченко Л.М.

від відповідача - Корнейчук О.Л., Томко Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення:

№ від 13.09.2019 щодо зменшення суми від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 20 677 930 грн.;

№ від 13.09.2019 щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: «податок на додану вартість» у розмірі 256 232 510 грн., в тому числі податкового зобов`язання у розмірі 204 986 008 грн. та штрафних санкцій у розмірі 51 246 502 грн.;

№ від 13.09.2019 щодо застосування штрафу у розмірі 36 167 915,50 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач стверджує, що не здійснює постачання послуг з транспортування та/або розподілу природного газу безпосередньо особам, визначеним у п. 187.10 статті 187 розділу V ПКУ, також, операції з постачання послуг з транспортування та/або розподілу природного газу не включені до п. 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ, а отже вважає неправомірними висновки зроблені в акті перевірки про обов`язковість застосування касового методу при визначенні податкових зобов`язань за операціями проведеними позивачем згідно договору укладеного з ТОВ «Київоблгаз Збут» від 25.06.2015 № 1-2015-290-Н та формуванню податкового кредиту за операціями проведеними позивачем згідно договорів укладених з ПАТ «Нафтогаз України» від 04.01.2013 № 13-222-ВТВ, з ПАТ «Укртрансгаз» від 17.12.2015 № .

Окрім того, оскільки позивач нараховував податкові зобов`язання за договором розподілу природного газу від 25.06.2015 № 1-2015-290-Н укладеного з ТОВ «Київоблгаз Збут» відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України за правилом «першої події», то ним не допускалось порушень в частині реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов зазначив, що висновки акту перевірки та прийняте податкове повідомлення-рішення відповідають нормам чинного законодавства України.

Під час перевірки було встановлено що АТ «Київоблгаз» було оформлено податкові зобов`язання по операціях з надання послуг з транспортування природного газу ГРМ датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (акта наданих послуг транспортування природного газу ГРМ), а не за касовим методом, що підтверджує висновки про заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість, є підставою вважати наявними порушення частині відсутності реєстрації АТ «Київоблгаз» податкових накладних в ЄРПН, які мали бути складені в момент зарахування (отримання) коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання та зареєстровані в ЄРПН в установлені строки.

Посилання позивача на індивідуальну податкову консультацію ДФС України від 10.07.2019 № 3191/6/99-99-15-03-02-15/ІПК відповідач відхиляв, оскільки документальною позаплановою виїзною перевіркою охоплено період з січня 2015 по вересень 2018, відповідно АТ «Київоблгаз» не міг діяти відповідно до індивідуальної податкової консультації від 10.07.2019.

Ухвалою від 17.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

12.06.2020 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 17.06.2020 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У період з 15.07.2019 по 08.08.2019 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», за результатами перевірки складено акт від 16.08.2019 № 2428/28-10-14-01-01/20578072 (а.с. 52-91).

В акті перевірки стверджується про встановлені порушення АТ «Київоблгаз»:

п. 187.10 ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 217 957 146 грн.; завищено податок на додану вартість на загальну суму 12 971 138 грн.; завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) вересень 2018 - 20 677 930 грн.;

п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: відсутність реєстрації платником податків - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На підставі висновків, зазначених у акті перевірки від 16.08.2019 № 2428/28-10-14-01-01/20578072, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби були прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ від 13.09.2019 щодо зменшення суми від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 20 677 930 грн.;

№ від 13.09.2019 щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: «податок на додану вартість» у розмірі 256 232 510 грн., в тому числі податкового зобов`язання у розмірі 204 986 008 грн. та штрафних санкцій у розмірі 51 246 502 грн.;

№ від 13.09.2019 щодо застосування штрафу у розмірі 36 167 915, 50 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порушення вимог податкового законодавства виявлені під час перевірки формування податкових зобов`язань за операціями проведеними позивачем згідно з договором, укладеним з ТОВ «Київоблгаз Збут» від 25.06.2015 № 1-2015-290-Н про розподіл природного газу.

За висновками контролюючого органу АТ «Київоблгаз» було сформовано податкові зобов`язання по операціях з надання послуг транспортування природного газу газорозподільними мережами не за касовим методом, а за подією, що сталася раніше (датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку) - акта наданих послуг транспортування природного газу ГРМ.

Також, під час перевірки правомірності декларування АТ «Київоблгаз» податкового кредиту за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 встановлено його завищення по взаємовідносинах з ПАТ «Нафтогаз України» у розмірі 49 433 778, 55 грн. за договором від 04.01.2013 № 13-222-ВТВ на купівлю-продаж природного газу та з ПАТ «Укртрансгаз» у розмірі 175 054 221, 22 грн. за договором від 17.12.2015 № про надання послуг транспортування природного газу.

Як вказано в акті перевірки, в порушення п. 187.10 ст. 187 ПК України АТ «Київоблгаз» було сформовано податковий кредит по операціях з купівлі природного газу та отримання послуг збалансування для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат за першою подією.

Враховуючи вказані порушення, податковим органом зазначено про відсутність реєстрації АТ «Київоблгаз» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які мали бути складені в момент зарахування (отримання) коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання та зареєстровані в ЄРПН в установлені терміни.

За результатами оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку Державною податковою службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги № 16/99-00-08-06-02 від 22.11.2019, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 13.09.2019 № , № , № .

Не погоджуючись з правомірністю прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, з урахуванням висновків проведеної перевірки фінансово-господарських операцій позивача в періоді (січень 2015 - вересень 2018), податкові наслідки яких контролюючий орган поставив під сумнів, суд виходить з наступного.

Як те підтверджено матеріалами справи, за укладеним між позивачем та ТОВ «Київоблгаз Збут» (замовник) договором на розподіл природного газу № 1-2015-290-Н від 25.06.2015 року газорозподільне підприємство зобов`язувалось надати замовнику з 01.07.2015 року послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до меж споживачів замовника відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін (п. 2.1 договору); газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснює газорозподільне підприємство, призначений для задоволення населення та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) газоспоживне обладнання яких підключено до газорозподільних мереж (п. 2.2 договору).

Податкові зобов`язання з податку на додану вартість по операціях з надання послуг транспортування природного газу ГРМ нараховувались АТ «Київоблгаз» датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (акта наданих послуг транспортування природного газу ГРМ), тобто відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України за правилом «першої події».

За визначенням підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 ПК України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - це метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Відповідно до абзацу першого пункту 187.10 статті 187 ПК України платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Згідно з пунктом 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України у редакції Закону України №812-VІІІ від 24.11.2015 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо створення передумов для нової моделі ринку природного газу та забезпечення стабільності розрахунків підприємств енергетичної галузі», який набрав чинності з 01.01.2016, тимчасово, до 01.01.2019, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом (пункт 44 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 21.12.2016 №1797-VІІІ).

В акті перевірки з посиланням на п. 187.10 ПК України зазначено, що оскільки згідно з умовами цивільно-правового договору кошти, що надходять від споживачів природного газу як оплата вартості спожитого ними природного газу, спочатку повністю акумулюються на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами, та у подальшому розподіляються (згідно з алгоритмом розподілу коштів затвердженим НКРЕКП) і перераховуються (відповідно до розрахованих газопостачальними підприємствами нормативів) установами уповноваженого банку на відповідні поточні рахунки усіх учасників (у тому числі оператора газорозподільної системи) задіяних в процесі реалізації природного газу, то такі газопостачальні підприємства відносяться до категорії платників ПДВ які здійснюють збір коштів від споживачів природного газу (у тому числі фізичних осіб) та подальше їх перерахування надавачам послуг із розподілу природного газу у рахунок компенсації їх вартості, для цілей застосування норм, визначених п. 187.10 статті 187 розділу V ПК України.

Водночас, за договором на розподіл природного газу № 1-2015-290-Н від 25.06.2015 року позивачем надаються послуги ТОВ «Київоблгаз Збут», яке не відповідає визначеним особам у п. 187.10 статті 187 розділу V ПКУ, також, операції з постачання послуг з транспортування та/або розподілу природного газу не включені до п. 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ.

На звернення позивача від 11.06.2019 № 81015-Сл-8863-0619 до Державної фіскальної служби України було отримано індивідуальну податкову консультацію (далі ІПК) від 10.07.2019 № 3191/6/99-99-15-03-02-15/ІПК.

За змістом наданої індивідуальної податкової консультації:

…з огляду на те, що платник податку не здійснює постачання послуг з транспортування та/або розподілу природного газу безпосередньо особам, визначеним у п. 187.10 статті 187 розділу V ПКУ, та операції з постачання послуг з транспортування та/або розподілу природного газу не включені до пункту 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ, а тому у розглянутій у зверненні ситуації дата виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту з ПДВ при здійсненні операцій постачання послуг з транспортування та/або розподілу природного газу, призначеного для задоволення потреб населення та релігійних організацій визначається у загальновстановленому порядку за правилом «першої події» відповідно до п. 187.1 і 198.2 розділу V ПКУ.»

Вказана ІПК надана позивачу на поставлене запитання «Чи визначається дата виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом відповідно до пп. 187.10 ст. 187 ПКУ за операціями з надання АТ «Київоблгаз» з 01.07.2015 послуг з транспортування до меж споживачів замовника (ТОВ «Київоблгаз Збут») газорозподільними мережами природного газу, призначеного для задоволення потреб населення та релігійних організацій?» із викладенням конкретних умов укладеного договору (пп. 2.1, 2.2 договору на розподіл природного газу № 1-2015-290-Н від 25.06.2015 року).

У зверненні на отримання індивідуальної податкової консультації від 11.06.2019 № 81015-Сл-8863-0619 були повідомлені обставини, про які, також, зазначено в акті перевірки та які стали підставою для висновку про застосування касового методу при нарахуванні податкових зобов`язань за операціями по договору № 1-2015-290-Н від 25.06.2015 року, зокрема:

- що замовник (ТОВ «Київоблгаз Збут» здійснює оплату послуг з транспортування газу газорозподільними мережами шляхом перерахування коштів на рахунок Газорозподільного підприємства (АТ «Київоблгаз») в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується в установленому законодавством порядку;

- що аналогічний порядок розрахунків (із використанням поточного рахунку із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств) у ТОВ «Київоблгаз Збут» із НАК «Нафтогаз України» та АТ «Укртрансгаз» за отримані від них природний газ та послуги транспортування магістральними трубопроводами для подальшого їх продажу населенню;

- що немає жодного прямого договору укладеного з фізичними особами на розподіл, по яким споживач проводить розрахунки з АТ «Київоблгаз» через ТОВ «Київоблгаз Збут».

Згідно з п. 53.1 ст. 53 ПК України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Таким чином, отримана позивачем індивідуальна податкова консультація від 10.07.2019 роз`яснює платнику інше застосування норм пп. 187.10 ст. 187 ПКУ, аніж у акті від 16.08.2019 № 2428/28-10-14-01-01/20578072, складеному за результатами перевірки; та свідчить, що у перевіряємому періоді платник у питанні, що йому було роз`яснено діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій формі.

При цьому, судом враховані заперечення відповідача з приводу того, що АТ «Київоблгаз» не міг діяти відповідно до індивідуальної податкової консультації від 10.07.2019, оскільки документальною позаплановою виїзною перевіркою охоплено період з січня 2015 по вересень 2018. Натомість, зі змісту норм закону (зокрема, п. 53.1 ст. 53 ПК України) не випливає вказаних наслідків, тоді як, у зверненні позивача від 11.06.2019 № 81015-Сл-8863-0619 чітко сформульовано питання про застосування конкретної норми права (п. 187.10 ст. 187 ПК України), зазначено період правового регулювання, щодо якого запитується надання консультації, наведені відповідні обставини застосування положень закону (за операціями з надання АТ «Київоблгаз» з 01.07.2015 послуг з транспортування до меж споживачів замовника (ТОВ «Київоблгаз Збут») газорозподільними мережами природного газу, призначеного для задоволення потреб населення та релігійних організацій).

Податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання й повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.

Отже податкова консультація (індивідуальна), як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо): 1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності; 2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана; 3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування; 4) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

Таким чином, отримання позивачем індивідуальної податкової консультації від 10.07.2019 № 3191/6/99-99-15-03-02-15/ІПК є юридичним фактом, наслідком якого є звільнення від відповідальності платника податку, який у перевіряємому періоді діяв відповідно до наданих такою консультацією роз`яснень з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постановах від 18.05.2020 справа №810/2842/16 (адміністративне провадження №К/9901/39387/18), від 20.02.2018 справа №813/2617/15 (адміністративне провадження №К/9901/8571/18), а встановлені обставини свідчать про відсутність правових підстав для донарахування суми грошового зобов`язання за платежем: «податок на додану вартість» податковим повідомленням-рішенням від 13.09.2019 № , та зменшення суми від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду податковим повідомленням-рішенням № .

Встановлені актом перевірки податкового органу порушення в частині завищення сум податкового кредиту по взаємовідносинах з ПАТ «Нафтогаз України» у розмірі 49 433 778, 55 грн. за договором від 04.01.2013 № 13-222-ВТВ на купівлю-продаж природного газу та з ПАТ «Укртрансгаз» у розмірі 175 054 221, 22 грн. за договором від 17.12.2015 № про надання послуг транспортування природного газу також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, виходячи з наступного.

Підставою для таких висновків стало твердження податкового органу про безпідставність включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість при здійсненні позивачем операцій з придбання природного газу не за касовим методом, а на загальних умовах.

Відповідно до договору укладеного з ПАТ «Нафтогаз України» від 04.01.2013 № 13-222-ВТВ на купівлю-продаж природного газу продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору (п. 1.1 договору); газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат покупця (п.1.2 договору).

Додатковою угодою № 11 від 22.12.2014 викладено в новій редакції договору «Предмет договору», «Кількість та якість газу», «Порядок та умови проведення розрахунків», «Строк дії договору», а саме: за договором продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2013 - 2015 роках природний газ, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити газ на умовах договору; договір діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

За договором укладеним з ПАТ «Укртрансгаз» від 17.12.2015 № останнє (оператор) надає замовнику (АТ «Київоблгаз») послуги транспортування природного газу, а замовник оплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п.2.1); послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: - послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; -послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (транспортування); - послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи/відбираються з неї (балансування) (п. 2.3 договору).

Таким чином, за укладеними договорами позивач є: покупцем природного газу, який використовується ним у власних виробничо-технологічних витратах та нормованих втратах (договір з ПАТ «Нафтогаз України» від 04.01.2013 № 13-222-ВТВ) та отримувачем послуг надання потужності, транспортування та балансування для їх використання у власній господарській діяльності (договір з ПАТ «Укртрансгаз» від 17.12.2015 № ), такі товари та послуги не перепродаються позивачем особам, визначеним у п. 187.10 ст. 187 ПК України.

Податковий кредит за операціями з придбання газу у НАК «Нафтогаз України» та придбання послуг у АТ «Укртрансгаз» позивачем сформовано на дату отримання податкових накладних, а не на дату списання коштів із банківського рахунку, що за висновками податкового органу є порушенням п. 187.10 ст. 187 ПК України.

Відповідно до положень пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Як встановлено підпунктом «а» пункту 185.1. статті 185 ПК України об`єктом оподаткування, зокрема є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.10 статті 187 ПК України, у разі, якщо платники податку, які постачають теплову енергію, газ природний (крім скрапленого), надають послуги з водопостачання, водовідведення чи послуги, вартість яких включається до складу квартирної плати чи плати за утримання житла, фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднання співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, датою виникнення податкових зобов`язань є дата зарахування коштів на банківський рахунок платника податку, а датою виникнення права на податковий кредит є дата списання коштів з банківського рахунка в оплату придбаних товарів/послуг.

Виходячи з наведених норм, законом визначено перелік товарів/послуг та категорії споживачів, при здійсненні операцій з якими застосовується особливий порядок податкового обліку (касовий метод), а саме, касовий метод поширюється на операції з:

продажу фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим платниками цього податку теплової енергії, газу природного (крім скрапленого), послуг з водопостачання, водовідведення чи послуг, вартість яких включається до складу квартирної плати;

придбання ЖЕКами товарів, послуг, які використовуються в цілях поставки комунальних послуг фізичним особам, бюджетним установам, не зареєстрованим платниками цього податку.

Податкове законодавство встановлює правила визначення бази оподаткування за касовим способом для операцій з поставки товарів (послуг), зокрема з поставки природного газу вказаними у ній суб`єктами, і не встановлює, спеціальні правила щодо дати виникнення права на податковий кредит за операціями з придбання товарів (послуг), які входять у вищезазначений перелік, та інших товарів (послуг). Тому у частині, що стосується формування податкового кредиту за операціями з придбання товарів (послуг) застосовуються загальні правила визначення дати виникнення права на податковий кредит, що регламентовані пунктом 198.2 статті 198 ПК України.

Зазначене правозастосування відповідає наведеному у постанові Верховного Суду від 28.05.2019 справа № 822/1457/13-а (адмін. провадження № К/9901/557/18).

Таким чином, зміст пункту 187.10 статті 187 Податкового кодексу України встановлює правила визначення бази оподаткування за касовим методом для операцій з поставки природного газу вказаними у ній суб`єктами, і не встановлює таких вимог для операцій з його придбання; а до формування податкового кредиту при купівлі газу слід застосовувати загальні правила визначення дати виникнення права на податковий кредит, регламентовані пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу.

В даному випадку, за договорами укладеними з ПАТ «Нафтогаз України» від 04.01.2013 № 13-222-ВТВ на купівлю-продаж природного газу та з ПАТ «Укртрансгаз» від 17.12.2015 № позивач є кінцевим споживачем послуг та товарів, які ним придбаваються для використання у власній господарській діяльності, відповідно відсутні підстави при визначенні дати формування податкового кредиту застосовувати касовий метод, як передбачено пунктом 187.10 статті 187 ПК України.

Відповідно ж до пункту 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит повинен визначатись за кожною окремою господарською операцією (поставкою), а не в сукупності з податковими зобов`язаннями позивача за іншими операціями.

У даному випадку щодо спірних правовідносин, придбання позивачем природного газу у постачальника для його використання виключно для власних виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат та отримання послуг транспортування та балансування є окремою господарською операцією, під час якої одночасно формуються податкові зобов`язання у постачальника та податковий кредит у покупця на підставі саме норм загального застосування.

З урахуванням викладеного, спираючись на наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що викладений в акті перевірки висновок контролюючого органу про порушення позивачем п. 187.10 ст. 187 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 217 957 146 грн.; завищено податок на додану вартість на загальну суму 12 971 138 грн.; завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) вересень 2018 - 20 677 930 грн., є необґрунтованим.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення від 13.09.2019 № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: «податок на додану вартість» у розмірі 256 232 510 грн., в тому числі податкового зобов`язання у розмірі 204 986 008 грн. та штрафних санкцій у розмірі 51 246 502 грн., № щодо зменшення суми від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 20 677 930 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Отже, якщо платник податку згідно з нормами ПК України формує податковий кредит за касовим методом, сума ПДВ, зазначена в податковій накладній, виписаній постачальником товару (послуги), включається ним до складу податкового кредиту того податкового (звітного) періоду, в якому відбулася оплата товару (послуги) (надання інших видів компенсації вартості поставлених товарів (послуг).

Згідно з абзацом третім пункту 198.6 статті 198 ПК податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту

Оскільки, позивачем правомірно при визначенні дати формування податкових зобов`язань та податкового кредиту застосовувались положення п. 187.1 і 198.2 розділу V ПКУ, податкові зобов`язання та віднесення сум до податкового кредиту здійснювалось у загальновстановленому порядку за правилом «першої події», помилковими є висновки податкового органу про відсутність реєстрації АТ «Київоблгаз» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які мали бути складені в момент зарахування (отримання) коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання та зареєстровані в ЄРПН в установлені терміни.

Висновки акту перевірки про порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, не знайшли свого підтвердження, що свідчить про необґрунтованість застосування штрафу у розмірі 36 167 915, 50 грн. та є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.09.2019.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок довести обставини, що слугували підставою для збільшення контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків у зв`язку з відображенням у бухгалтерському обліку господарських операцій, покладено на такий орган, як це передбачено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак не довів правомірності своїх рішень.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази, наявні у матеріалах справи у їх сукупності, зважаючи на те, що суду не надано належних та достатніх доказів, які б свідчили про доведеність встановлених під час перевірки порушень вимог п. 187.10 ст. 187, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 57 630 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14135 від 02.12.2019 (а.с.5).

Розподіляючи судові витрати, суд присуджує сплачений позивачем судовий збір на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби № від 13.09.2019 щодо зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 20 677 930,00 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби № від 13.09.2019 щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість" у розмірі 256 232 510,00 грн., в т.ч. податкового зобов`язання у розмірі 204 986 008 грн. та штрафних санкцій у розмірі 51 246 502,00 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби № від 13.09.2019 щодо застосування штрафу у розмірі 36 167 915,50 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

5. Стягнути на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (ідентифікаційний код в , місцезнаходження: 08150, Київська область, м. Боярка, вул. Шевченка, 178) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великого платника податків Державної податкової служби (ідентифікаційний код 39440996, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 57 630,00 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять гривень).

Рішення суду набирає законної сили в строк і в порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст.ст. 293295-297 КАС України.

Суддя Т.П. Балась

Повний текст рішення складено та підписано - 19.06.2020.