Справа № 120/1942/20-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

16 червня 2020 р. Справа № 120/1942/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши письмово в місті Вінниці клопотання ОСОБА_1

про звільнення від сплати судового збору у адміністративні справі за позовом:

неповнолітньої ОСОБА_2 , яка діє через законного представника (батька) ОСОБА_1

до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом неповнолітньої ОСОБА_2 , яка діє через законного представника (батька) ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою суду від 12.05.2020 року позовну заяву неповнолітньої ОСОБА_2 , яка діє через законного представника (батька) ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення залишити без руху надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, шляхом оплати судового збору в розмірі 840,80 грн та надання, належним чином оформленої, згоди матері щодо пред`явлення позову до суду.

На адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява від 25.05.2020 року про звільнення від сплати судового збору відповідно до п.ґ ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір". До заяви додано:

- лист управління Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 20.05.2020 за №14, відповідно до якого повідомлено, що гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_1 не перебувають на обліку в управлінні, як отримувачі будь яких видів допомог на дітей та не перебувають в електронних базах єдиного автоматизованого реєстру пільговиків не перебувають;

- довідку головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20.05.2020 року за №765, видана ОСОБА_1 1975 р.н. у тім, що він з 01.08.2011 року перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як пенсіонер МВС та отримує пенсію за вислугу років згідно ЗУ 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, також повідомлено, що станом на 01.06.2020 року надбавка за непрацездатність членів сім`ї не виплачується;

- довідку головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20.05.2020 року за №159, видана ОСОБА_3 1979 р.н. у тім, що остання не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду та пенсію не отримує.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в адміністративні справі №120/1942/20-а на підставі п.ґ ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" - відмовлено.

Позовну заяву неповнолітньої ОСОБА_2 , яка діє через законного представника (батька) ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

На адресу суду 09.06.2020 року надійшло клопотання, в якому ОСОБА_1 повторно просив звільнити його від сплати судового збору за подання даної позовної заяви на підставі п.ґ ч.1 та ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Перевіривши доводи поданого клопотання, суд враховує таке.

Приписами п.ґ ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням особи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, серед інших, коли позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Тобто, за вказаної норми, суд може звільнити позивача - особу, яка дії в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, за умови скрутного матеріального становища позивача.

Матеріалами поданого позову зокрема, копією свідоцтва про народження, підтверджено, що ОСОБА_2 є неповнолітньою дитиною.

Однак, ОСОБА_1 (батько) у клопотанні, просив врахувати, що його неповнолітня дитина не працює, у неї відсутній дохід, що свідчить про її скрутне матеріальне становище, а відтак, є підстави для задоволення клопотання та відкриття провадження у справі.

Разом з тим, відповідно до п.ґ ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, коли позивачем є особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.46 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

У свою чергу, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь (ч.2 ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, неповнолітня ОСОБА_2 , за приписами Кодексу адміністративного судочинства України, не може самостійно виступати як позивач у даній категорій справі.

У той же час, відповідно до ч.1 ст. 56 Кодексу адміністративного судочинства України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.56 Кодексу адміністративного судочинства України законний представник самостійно здійснює процесуальні права та обов`язки сторони чи третьої особи, яку він представляє, діючи в її інтересах.

Враховуючи, що позов та клопотання про звільнення від сплати судового збору підписано ОСОБА_1 , як особою, яка діє в інтересах малолітньої особи, в клопотанні просив звільнити від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 , судом зроблено висновок, що саме ОСОБА_1 подано позов в інтересах своєї малолітньої дитини, здійснюючи як законним представником самостійно процесуальні права та обов`язки позивача відповідно до зазначених вище норм ст.56 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, суд не приймає до уваги доводи законного представника ОСОБА_1 з приводу того, що оскільки у його малолітньої доньки відсутні доходи, вказане звільняє його від сплати судового збору відповідно до п.ґ ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", оскільки, за приписами даної норми суд може звільнити від сплати саме особу, яка діє в інтересах, в даному випадку, неповнолітньої дитини, за умови скрутного матеріального становища особи, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини.

Тобто, з аналізу вищенаведеної норми законодавства вбачається, що необхідною умовою для звільнення позивача від сплати судового збору, окрім подання позовної заяви в інтересах малолітньої чи неповнолітньої особи, є також наявність майнового стану сторони позивача, який не дозволяє особі, яка діє в інтересах малолітньої дитини, сплатити судовий збір. При цьому, вказаний майновий стан такої особи має бути підтверджений належними доказами.

У силу положень ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, суд зауважує, що особа, повинна подати докази на підтвердження того, що її майновий стан сім`ї перешкоджає сплаті збору в установленому законом порядку й розмірі. На підтвердження незадовільного майнового стану можуть бути надані: довідка про доходи; довідка про склад сім`ї, наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї; банківські документи про відсутність на рахунку коштів; довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

ОСОБА_1 до вищезгаданого клопотання про звільнення від сплати судового збору у розмірі 840,80 грн від 05.06.2020 року додано ті ж самі докази, що й у заяві від 25.05.2020 року про звільнення від сплати судового збору, а саме:

- лист управління Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 20.05.2020 за №14, відповідно до якого повідомлено, що гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_1 не перебувають на обліку в управлінні, як отримувачі будь яких видів допомог на дітей та не перебувають в електронних базах єдиного автоматизованого реєстру пільговиків не перебувають;

- довідку головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20.05.2020 року за №765, видана ОСОБА_1 1975 р.н. у тім, що він з 01.08.2011 року перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як пенсіонер МВС та отримує пенсію за вислугу років згідно ЗУ 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, також повідомлено, що станом на 01.06.2020 року надбавка за непрацездатність членів сім`ї не виплачується;

- довідку головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20.05.2020 року за №159, видана ОСОБА_3 1979 р.н. у тім, що остання не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду та пенсію не отримує.

Суд повторно зазначає, що ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті збору в установленому законом порядку й розмірі.

Відсутність відповідних доказів фактичного доходу сім`ї та його розміру унеможливлює задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору.

Окрім того, суд повторно акцентує увагу, що відповідно до ст. 32 Цивільного кодексу України, передбачено, що неповна цивільна дієздатність фізичної особи настає у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування.

Неповнолітня особа може розпоряджатися грошовими коштами, що внесені повністю або частково іншими особами у фінансову установу на її ім`я, за згодою органу опіки та піклування та батьків (усиновлювачів) або піклувальника.

Згода на вчинення неповнолітньою особою правочину має бути одержана від батьків (усиновлювачів) або піклувальника та органу опіки та піклування відповідно до закону.

За наявності достатніх підстав суд за заявою батьків (усиновлювачів), піклувальника, органу опіки та піклування може обмежити право неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією чи іншими доходами або позбавити її цього права. Суд скасовує своє рішення про обмеження або позбавлення цього права, якщо відпали обставини, які були підставою для його прийняття.

Порядок обмеження цивільної дієздатності неповнолітньої особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Так, наведеними нормами передбачено право неповнолітньої особи на вчинення правочинів за наявності нотаріально посвідченої згоди батьків.

Нормами ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 6 ст. 177 СК України встановлено, що при вчиненні одним із батьків правочинів щодо майна малолітньої дитини вважається, що він діє за згодою другого з батьків. Другий з батьків має право звернутися до суду з вимогою про визнання правочинну недійсним як укладеного без його згоди, якщо цей правочин виходить за межі дрібного побутового. На вчинення одним із батьків правочинів щодо транспортних засобів та нерухомого майна малолітньої дитини повинна бути письмова нотаріально засвідчена згода другого з батьків.

Як видно з копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №2129 від 07.03.2003 року записана також мати ОСОБА_3 .

Однак, суду не надано письмову згоду матері на подання даного позову до суду, (згода належним чином оформлена), а мати ОСОБА_3 , суд звертає увагу, являється також законним представником дитини, на рівні батька ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, суд повторно надає можливість позивачу усунути недоліки позовної заяви зазначені в ухвалах від суду від 12.05.2020 року та 27.05.2020 року, шляхом оплати судового збору в розмірі 840,80 грн (надання належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті збору в установленому законом порядку й розмірі та/або зазначення інших законних підстав для звільнення від сплати судового збору) та надання належним чином оформленої згоди матері дитини, щодо пред`явлення позову до суду.

Керуючись статтями 169, 248, 256 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в адміністративні справі №120/1942/20-а на підставі п.ґ ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" - відмовити.

Позовну заяву неповнолітньої ОСОБА_2 , яка діє через законного представника (батька) ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати заявнику у 10 - денний строк, з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до п. 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, у випадку неможливості виконання процесуального обов`язку щодо усунення недоліків позовної заяви у строк встановлений цією ухвалою, такий строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Копія вірна з оригіналом Суддя:

Секретар: