Справа № 689/926/20
Суддя: Мазурчак В. М.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/926/20
Провадження № 2-а/689/22/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Лебеденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в смт. Ярмолинці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві департаменту патрульної поліції (далі - Відповідач) про скасування постанови від 19 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі постанова Відповідача).

Зазначив, що вважає дану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), незаконною з підстав. Положеннями частини третьої статті 258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Таким чином, постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог статті 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Фактично, розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог статті 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Вважає, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесена постанова не відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Згідно з приписами статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналогічні вимоги передбачені і пунктом 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 № 1395.

Разом з тим, відповідач виніс оскаржувані постанови, але будь-якої підготовки до розгляду справ не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що відповідач грубо порушив вимоги статей 278, 279 КУпАП.

Постанова серії ЕАМ № 2556292 від 19.05.2020р.не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частини першої статті 132-1 КУпАП.

В постанові також не зазначено якими вимірювальними приладами користувався працівник поліції, не вказано чи даний вимірювальний прилад пройшов державну сертифікацію.

Крім того працівником поліції при визначенні розміру вантажу не застосовувались спеціальні сертифіковані засоби вимірювання та не дотримано методику проведення замірів передбачену Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні Затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Пунктом 3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Засоби вимірювання габаритів ТЗ повинні мати свідоцтва або тавро (клеймо) про метрологічну атестацію або повірку які проведені територіальними органами Держстандарту (крім виска прямовисного).

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15-25 зазначеного Порядку.

Так, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пунктами 16.17.18 Порядку № 879).

Відповідач не скористався свої правом на подання відзиву.

В судове засідання 16 червня 2020 року Позивач не з`явились, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Відповідач 16 червня 2020 року в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі .

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок , суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав.

Встановлено, що за змістом постанови від 09 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Набережно-Корчуватська керував транспортним засобом великогабаритний вантаж якого перевищував 3,7 метра в ширину та не був укомплектований згідно пункту 30.3 ПДР чим порушив КМУ № 30 ч.4 Порушення ПДР проїзду великогабаритних автомобіліними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Доводи Позивача не були спростовані відповідачем, а тому визнаються судом.

За даних обставин суд погоджується з доводами Позивача у позовній заяві про те, що постанова не містить відомостей щодо джерел виявлення правопорушення.

Крім цього, Відповідачем порушена процедура притягнення до відповідальності, яка полягає у тому, що постанова була винесена без розгляду адміністративної справи не було здійснено підготовку до розгляду та у постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис згідно вимог статті 283 КУпАП.

У постанові працівником поліції при визначенні розміру вантажу не застосовувались спеціальні сертифіковані засоби вимірювання та не дотримано методику проведення замірів передбачену Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні Затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879.

Відповідно до частини другої та третьої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобі, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 222 КУпАП (Органи Національної поліції) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Таким чином, Відповідач зобов`язаний був на виконання частини п`ятої статті 258 КУпАП скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що позивач здійснив адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху суду не надано.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Негайний розгляд справи без складання адміністративного протоколу чи документування у інший спосіб того, що розгляд справи відбувся з дотриманням прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також ставить під сумнів правомірність винесеної постанови, що є самостійною підставою для визнання її протиправною та скасування.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 420,40 грн.

Керуючись пунктом 3 частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАМ №2556292 від 19 травня 2020 року, винесену поліцейським роти №2, батальйону №4 УПП в м. Києві, інспектором лейтенантом поліції Петруком Олександром Олекснадровичем.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 420, 40 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. На час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються.

Суддя В.М. Мазурчак