Справа № 200/4481/19-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 р. Справа№200/4481/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд: у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., при секретарі судового засідання Запарі С.В.,

за участю позивача:

представника позивача Вєдєнєєва С.О.,

представника відповідача Пономарьова А.О.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольавтодор до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Комунальне комерційне підприємство Маріупольавтодор звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, №, № від 1 березня 2019 року.

Позивач вважає податкові повідомлення - рішення незаконними, оскільки вважає, що податковий кредит сформовано на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних згідно вимог чинного законодавства, крім того, до складу собівартості віднесено прямі матеріальні видатки - вартість основних матеріалів, які неможливо прямо зв`язати з доходом певного періоду, що відображене у складі видатків того звітного періоду, у якому вони виникли та відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» крім того, данні відображені у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» повністю підтверджуються первинними документами, які були надані до перевірки.

18 квітня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якої представник відповідача заперечував проти позову та посилався на те, що відповідно до чинного законодавства та наданих до перевірки документів, об`єкти, на яких здійсненні капітальні ремонти вулично-дорожної мережі, ремонт дощеприймайних колодязів, укріплення зеленої зони, ремонт мереж теплопостачання та водопостачання, облаштування дороги (огородження, розмітка, знаки) та виконання робіт по капітальному ремонту тротуарів тощо, не належать до власності ККП «Маріупольавтодор», а знаходиться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Тобто, від початку будь-які операції з придбання послуг на об`єктах вулично-дорожної мережі, (яка не є власністю ККП «Маріупольавтодор»), на які отримано капітальні трансферти від Департаменту транспорту та зв`язку Маріупольської міської ради за кодом економічної класифікації видатків бюджету 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», не призначаються для їх подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Також в ході перевірки встановлено заниження ККП «Маріупольавтодор» занижено податкові зобов`язання з податку на прибуток внаслідок не підтвердження відповідними первинними документами, які були надані до перевірки, в повному обсязі. Різниця між даними бухгалтерських рахунків та даними відображеними підприємством по рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати за 2017 рік та первинними документами, які надані до перевірки складає 930 000 грн., у т.ч. за 4 квартал 2017 року в сумі 930 000 грн.

Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року відкладено підготовче засідання у справі на 23 травня 2019 року.

16 травня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи по справ.

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі.

8 жовтня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових доказів, необхідних для проведення комісійної судової економічної експертизи №4272-4273.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року клопотання експерта про надання додаткових доказів, необхідних для проведення комісійної судової економічної експертизи задоволено та провадження у справі зупинено.

Ухвалами суду від 28 жовтня 2019 року поновлено провадження у справі та виправлено описку, допущено в ухвалах суду про відкриття провадження у справі від 2 квітня 2019 року, про відкладення підготовчого засідання від 22 квітня 2019 року, про призначення експертизи від 23 травня 2019 року та в ухвалі від 17 жовтня 2019 року про витребування доказів, шляхом включення до предмету позову вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 1 березня 2019 року.

20 січня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових доказів, необхідних для проведення комісійної судової економічної експертизи №4272-4273.

Ухвалою суду від 4 лютого 2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 4 лютого 2020 року клопотання експерта про надання додаткових доказів, необхідних для проведення комісійної судової економічної експертизи задоволено та провадження у справі зупинено.

6 квітня 2020 року на адресу суду надійшов висновок експерта №4272-4273 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи №4272-4273.

27 квітня 2020 року надійшло клопотання представника позивача про виклик експерта в судове засідання.

Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року клопотання представника позивача про виклик експерта в судове засідання задоволено та відкладено судове засідання на 28 травня 2020 року.

18 травня 2020 року від представника відповідача надійшло заперечення щодо висновку експерта, за змістом якого зазначено, що експертом зроблено висновок з порушенням вимог чинного законодавства .

Ухвалою суду від 28 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті на 11 червня 2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні доводи адміністративного позову підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти доводів позовної заяви заперечував, з підстав, викладених у відзиві, просив задоволені адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, заслухавши представників сторін, суд з`ясував наступні обставини справи.

Комунальне комерційне підприємство Маріупольавтодор згідно статуту підприємства засноване на власності територіальної громади м. Маріуполя від імені та в інтересах якої права суб`єкта комунальної власності здійснює Маріупольська міська рада Донецької області.

Основною метою створення та діяльності підприємства є задоволення потреб територіальної громади м. Маріуполя у виконанні робіт та наданні послуг, пов`язаних із ремонтом, будівництвом і утриманням доріг, малих архітектурних форм, технічних засобів регулювання дорожнього руху та благоустроєм внутрішньоквартальних територій.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну планову виїзну перевірки ККП «Маріупольавтодор» податкового законодавства за період з 4 листопада 2016 року по 30 вересня 2018 року, валютного за період з 4 листопада 2016 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 4 листопада 2018 року по 30 вересня 2018 року, за результатами якої складено Акт від 8 лютого 2019 року №141/05-99-14-15/40940113.

Згідно висновків Акта від 8 лютого 2019 року №141/05-99-14-15/40940113 перевіркою встановлено порушення, які є предметом розгляду у даній справі:

- п.44.1, п.44.2 ст.44 розділу ІІ, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 розділу ІІІ Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2017 рік всього у сумі 167 400 грн., у тому числі 4 квартал 2017 на суму 167 400 грн., та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування за три квартали 2018 у сумі 7 426 366 грн.

- 44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010, із змінами та доповненнями, п.2. Постанови КМУ від 23.02.2011 року №138 "Про порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями", Рішення Маріупольської міської ради від 24.12.2013 №6/33-4004 «Про порядок відрахування частини чистого прибутку комунальними підприємствами міста» за 2017 рік на суму 93 000 грн.

- п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на загальну суму 18 140 140 грн.

1 березня 2019 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № (за формою «В»), яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 18 140 140,00 грн.;

- № (за формою «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток на суму 147 400,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 41850,00 грн. і нарахована пеню в сумі 34 710,96 грн.;

- № (за формою «П») яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 7 426 366,00 грн.;

- № (за формою «Р»), яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 23 2050,00 і нарахована пеня в сумі 19 283,87 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення № (за формою «В»), яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 18 140 140,00 грн., суд зазначає наступне.

В обґрунтування своєї позиції щодо податкового повідомлення-рішення №, податковим органом зазначено, що у порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, зі змінами та доповненнями, посадовими особами КПП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» включено до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 18 139 613,98 грн., у т.ч.: у серпні 2017р. 7 739,26 грн., у вересні 2017р. 449,02 грн., у жовтні 2017 р. 4 207,4 грн., у грудні 2017р. 5 726 484,72 грн., у травні 2018р. 6 879 558,04 грн., у липні 2018р. 2 301 828,90 грн., у серпні 2018р. 2 898 961,44 грн. та у вересні 2018 р. 320 385,20 грн.

Так, як зазначено в Акті від 8 лютого 2019 року №141/05-99-14-15/40940113, посадовими особами ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» не надано ніяких документів щодо підтвердження подальшого використання у оподаткованих операціях у межах власної господарської діяльності придбання послуг: з капітального ремонту вулично-дорожньої мережі, ремонт дощеприймальних колодязів, укріплення зеленої зони, ремонт мереж теплопостачання та водопостачання, облаштування дороги (огородження, розмітка, знаки) та виконання робіт по капітальному ремонту тротуарів по об`єктам: 1.вул. Метрополітської (від пр. Металургів до вул. Торгової, від пр. Будівельників до вул. Купріна) у м. Маріуполі; 2.по пр. Будівельників (від пр.. Миру до б-р. Шевченка) у м. Маріуполі; 3. по вул. Торговій (від пр. Миру до вул. Шевченка) у м.Маріуполі; 4. вул. Грецька кільце Драмтеатру; 5.кільце Драмтеатру; 6. кільце Драмтеатру - вул. Леваневського; 7. вул. Шевченко (від вул. Торгової до вул. Набережної), по вул. Набережної (від вул. Шевченка до вул. Голубенка); 8. по вул. Митрополитської (від вул. Земської до пр. Металургів, від. пр-т Будівельників до вул. Купріна); 9. по вул. Торговій (від пр. Миру до вул. Шевченка) у м. Маріуполі; 10.по пр.-т Будівельників (від пр. Миру до вул..Шевченка) у м. Маріуполі.

Відповідно до чинному законодавству та наданих до перевірки документів, об`єкти, на яких здійснені капітальні ремонти вулично-дорожньої мережі, ремонт дощеприймальних колодязів, укріплення зеленої зони, ремонт мереж теплопостачання та водопостачання, облаштування дороги (огородження, розмітка, знаки) та виконання робіт по капітальному ремонту тротуарів та тощо, не належать до власності ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР», а знаходяться у віддані органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю (ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005р. № 2862-IV, зі змінами та доповненнями).

Судом встановлено, що позивачем у спірний період отримано капітальні трансферти від Департаменту транспорту та зв`язку Маріупольської міської ради за кодом економічної класифікації видатків бюджету 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)» та включено останні до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість (далі ПДВ), сплачених у зв`язку з придбанням за рахунок таких коштів товарів/послуг необоротних активів.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі Кодекс) Об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (п. 188.1 ст. 188 Кодексу).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Кодексу До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 ст. 198 Кодексу визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, відповідно до п. 201.10 ст. 201 Кодексу є податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 № 333, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.03.2012 за № 456/20769 (із змінами і доповненнями) (далі Інструкція № 333), видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються, зокрема, за кодом економічної класифікації видатків бюджету 3210 "Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)".

Пунктом 1.6 Інструкції № 333 визначено, що:

капітальні трансферти - це невідплатні односторонні платежі органів управління, які не ведуть до виникнення або погашення фінансових вимог. Вони передбачені на придбання капітальних активів, компенсацію втрат, пов`язаних з пошкодженням основного капіталу, або збільшення капіталу одержувачів бюджетних коштів. До цієї категорії включаються також трансфертні платежі підприємствам для покриття збитків, акумульованих ними протягом ряду років або таких, які виникли в результаті надзвичайних обставин. Капітальними трансфертами вважаються невідплатні, безповоротні платежі, які мають одноразовий і нерегулярний характер як для надавача (донора), так і для їх отримувача (бенефіціара). Кошти, що виділяються з бюджету як капітальні трансферти, мають цільове призначення.

Судом встановлено, що рішенням Маріупольської міської ради від 25.01.2017 №7/15-1127 затверджено програму економічного і соціального розвитку м. Маріуполя на 2017 (із змінами та доповненнями) та Рішенням Маріупольської міської ради від 15.12.2017 №7/24-2317 затверджено програму економічного і соціального розвитку м. Маріуполя на 2018 (із змінами та доповненнями), якими передбачено виконання інвестиційних проектів замовником яких є Департамент транспорту та зв`язку, а виконавцем є ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР», за рахунок коштів міського бюджету.

Вищезазначеними програмами передбачені такі напрямки діяльності та заходи Програми за розділом «Утримання, ремонт, реконструкція автомобільних шляхів та створення велодоріжної інфраструктури», як: придбання машин та механізмів для утримання та ремонту вулично - дорожної інфраструктури; капітальний ремонт зупинкових павільйонів, дитячих майданчиків, МАФів; капітальний ремонт вулично-дорожніх мереж та інше.

Також, з метою забезпечення реалізації заходів з розвитку міського пасажирського транспорту, утримання вулично-дорожньої мережі, підвищення безпеки дорожнього руху, налагодження зовнішньої логістики, підвищення ефективності виконання програм соціально-економічного розвитку м. Маріуполя та стратегії розвитку міста «Стратегія-2021», прийнятою рішенням Маріупольської міської ради від 29.06.2017р. № 7/19-1549 та згідно розпорядження міського голови від 15.08.2017 № 298р «Про розробку та порядок реалізації цільових програм на 2017р-2022р.р.», керуючись ст..26,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міською радою затверджено Рішення Маріупольської міської ради 28.02.2018 № 7/28-2449, у якої затверджено Цільову Програму «Сучасний транспорт та інфраструктура міста Маріуполь 2018-2022роки» та визнано таким, що втратило чинність рішення Маріупольської міської ради від 28.03.2014 №6/38-4216 «Про затвердження Програми розвитку автомобільного транспорту та вдосконалення безпеки дорожнього руху Маріуполя на 2014-2019 роки».

Розділом VI Програми визначено напрями діяльності, перелік завдань, заходів Програми та результативні показники, до основних завдань та заходів, у тому числі відносяться: виконання капітального ремонту автомобільних доріг із створенням вело інфраструктури, мостів та штучних споруд, зливної каналізації, зупиночних павільйонів, виконання поточного ремонту автомобільних доріг, виконання поточного ремонту та утримання обертів благоустрою (зливові каналізації, штучні споруди, леєрні огородження, транспортні відбійники, зупиночні павільйони) та інше.

Таким чином, капітальні трансферти від Департаменту транспорту та зв`язку Маріупольської міської ради за кодом економічної класифікації видатків бюджету 3210 «Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)», що надійшли до ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» в рахунок оплати вартості поставлених останнім товарів/послуг в рамках виконання програм розвитку благоустрою населених пунктів, які для цілей оподаткування ПДВ є об`єктом оподаткування, тому на дату зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку платник зобов`язаний визначити податкові зобов`язання виходячи з вартості таких товарів/послуг.

При цьому товари/послуги, придбані за рахунок бюджетних коштів, що надійшли ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» у вигляді капітальних трансфертів, вважаються придбаними безпосередньо платником і суми ПДВ, сплачені при їх придбанні, можуть бути віднесені до податкового кредиту на підставі податкових накладних, складених та зареєстрованих в ЄРПН постачальниками.

Аналогічний правовий висновок, викладений листі Лист ДФС від 29.12.2016 № 22758/5/99-99-15-02-02-16.

Враховуючи вищевикладене, висновок відповідача про те, що будь-які операції з придбання послуг на об`єктах вулично-дорожної мережі, (яка не є власністю ККП «Маріупольавтодор»), на які отримано капітальні трансферти від місцевого бюджету, не призначаються для їх подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку є хибним та таким, що не відповідає діючому законодавству.

Крім того, перевіркою встановлено порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України щодо формування податкового кредиту за період з 1 серпня 2017 по 31 серпня 2017 від підприємства "ТФ Долина мрій" (код за ) на загальну суму 526,80 грн. по ланцюгу постачання яких не підтверджено реальність здійснення господарських операцій.

За операціями, за якими не відбувся перехід права власності та як наслідок купівля - продаж товару. Операції не мали реального товарного характеру та як наслідок оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості так як складені без здійснення господарської операції.

Стосовно посилань податкового органу на неможливість встановлення походження товарно-матеріальних цінностей як на підставу для визнання господарських операцій нереальними, суд виходить з наступного.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податку від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо платник податку мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, а тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Відтак, податкове повідомлення-рішення № (за формою «В»), яким зменшено позивачу розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 18 140 140,00 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень № (за формою «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток на суму 147 400,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 41850,00 грн. і нарахована пеню в сумі 34 710,96 грн.; № (за формою «П») яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 7 426 366,00 грн.; № (за формою «Р»), яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 23 2050,00 і нарахована пеня в сумі 19 283,87 грн., суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року призначено у справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) чи підтверджується документально витрати Комунального комерційного підприємства «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» з придбання асфальтобетонної суміши по рах. 201 "Сировина і матеріали" на загальну суму 7 374 657 грн., у т.ч. за ІІІ квартал 2018 року, що відображені у рядку 2050 форми 2 "Звіт про фінансові результати" "Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)?

2) чи підтверджується документально витрати Комунального комерційного підприємства «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» на придбання матеріалів (послуг) на загальну суму 930 000 грн., у т.ч. за ІV квартал 2017 року, що включено до складу рядка 2050 Звіт про фінансові результати "Собіварстість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)" за 2017 рік?

Відповідно до висновку експерта №4272-4273 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи по першому питанню: дослідженням наданих документів, в межах компетенції експерта, з урахуванням поставленого питання, витрати ККП «Маріупольавтодор» з придбання асфальтної суміші по рах. 201 «Сировина і матеріали» на загальну суму 7 374 657 грн., у т.ч. за ІІІ квартал 2018 року, що відображені у рядку 2050 форми 2 «Звіт про фінансові результати» «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» документально підтверджено.

По другому питанню: проведеним дослідженням наданих документів, виходячи з поставленого питання, документально підтвердити витрати ККП «Маріупольавтодор» на придбання матеріалів (послуг) на загальну суму 930 000 грн., у т.ч. за ІV квартал 2017 року, що включено до складу рядка 2050 «Звіт про фінансові результати» «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» за 2017 рік експертам не надається за можливе.

За таких обставин, суд вважає, що висновки податкового органу про не вірне визначення посадовими особами позивача величини собівартості по бухгалтерським проведенням за період з 04.11.2016 по 30.09.2018, а саме завищення витрати на загальну суму 7 374 657 грн., у т. ч. за ІІІ квартал 2018 на суму 7 374 657 грн. спростовуються висновком експерта.

Посилання представника відповідача на те, що на дослідження експерту було надано підприємством більший обсяг первинних документів суд вважає неприйнятними, оскільки Акт перевірки, зокрема Додаток №5, містить тільки узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ККП «Маріупольавтодор». Відтак, суд дійшов висновку про недоведення відповідачем обставин щодо ненадання позивачем первинних документів під час перевірки.

Щодо другого питання про витрати ККП «Маріупольавтодор» на придбання матеріалів (послуг) на загальну суму 930 000 грн., у т.ч. за ІV квартал 2017 року, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 4 лютого 2020 року клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової економічної експертизи задоволено. Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецький області надати пояснення щодо алгоритму розрахунку різниці в розмірі 930000 грн. за 4 квартал 2017 року, встановленої в Акті від 8 лютого 2019 року №141/05-99-14-15/40940113 «Про результати документальної планової виїзної перевірки Комунального комерційного підприємства «Маріупольавтодор» () податкового законодавства за період з 4 листопада 2016 року по 30 вересня 2018 року, валютного за період з 4 листопада 2016 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 4 листопада 2016 року по 30 вересня 2018 року».

Ухвалу суду від 4 лютого 2020 року в цій частині Головне управління ДФС у Донецькій області не виконало. Представник відповідача у судовому засіданні не зміг пояснити причини не виконання ухвали суду та як пояснили судові експерти у судовому засіданні по другому питанню не можливо було надати відповідь, оскільки податковий орган не надав алгоритму розрахунку різниці в розмірі 930000 грн. за 4 квартал 2017 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено допущення ККП «Маріупольавтодор» порушення податкового законодавства в цій частині.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення №, №, № є також протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України).

Достовірними, в силу частини першої статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини першої статті 76 цього Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При прийнятті рішення суд враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права та підлягає застосуванню судами.

Так, у п. 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті вимог законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем - суб`єктом владних повноважень правомірності своїх рішень. З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС України в Донецькій області судового збору у розмірі 19210,00 грн. на його користь.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області №, №, №, № від 1 березня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, 114, ) на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольавтодор (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Банний, 5, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 19210 грн.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 11 червня 2020 року присутності представників сторін, повний текст рішення складено 19 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України строки визначені статтею 295, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Суддя В.С. Дмитрієв