Справа № 320/3352/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Київ № 320/3352/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області №0-1019 від 30.01.2020 про визначення суми податкового зобов`язання в розмірі 79635,45 грн.

Позов мотивовано протиправністю винесення відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, з огляду на нарахування контролюючим органом вказаної суми податкового зобов`язання на майно, яке не є об`єктом оподаткування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про правомірність нарахування позивачу грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, з огляду на наявність у власності позивача нерухомого майна загальною площею 3816,7 кв.м., яке є базою оподаткування податком на нерухоме майно відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій наголошено на безпідставності нарахування контролюючим органом у спірному податковому повідомленні-рішенні податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, в тому числі на гуртожиток та будівлі промисловості, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Крім того, у відповіді на відзив зазначено про відсутність у відзиві відповідача обґрунтування правомірності обкладення податком на нерухоме майно належного позивачу гуртожитку.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

На підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2006 ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , придбано комплекс загальною площею 9489,60 кв.м., який знаходиться по АДРЕСА_2 , та складається з наступних будівель і споруд: магазин-прохідна (матеріал стін - цегла), позначений літерою «Я», площею 37,30 кв.м.; адміністративне приміщення (матеріал стін - цегла), позначене літерою «А», площею 189,90 кв.м.; вагова (матеріал стін - цегла), позначена літерою «Є», площею 20,40 кв.м.; цех (матеріал стін - цегла), позначений літерою «У», площею 703,1 кв.м.; склад (матеріал стін - цегла), позначений літерою «Щ», площею 1107,7 кв.м.; фруктосховище (матеріал стін - цегла), позначене літерою «П», площею 1514,40 кв.м.; котельня-електропідстанція (матеріал стін - цегла), позначена літерою «Р», площею 555,70 кв.м.; ангар-склад (матеріал стін - метал), позначений літерою «В», площею 563,00 кв.м.; склад АВМ (матеріал стін - цегла), позначений літерою «Д», площею 446,50 кв.м.; склад (матеріал стін-шифер), позначений літерою «І», площею 294,00 кв.м.; склад (матеріал стін - цегла), позначений літерою «К», площею 154,80 кв.м.; склад - майстерня (матеріал стін - цегла), позначений літерою «Г», площею 150,70 кв.м.; майстерня (матеріал стін-цегла), позначена літерою «О», площею 718,80 кв.м.; гуртожиток (матеріал стін - цегла), позначений літерою «Б», площею 431,70 кв.м.; картоплесховище (матеріал стін - цегла), позначене літерою «З/п1», площею 545,80 кв.м.; цех (матеріал стін - цегла), позначений літерою «З», площею 1403, кв.м.; склад солі (матеріал стін - цегла), позначений літерою «Н», площею 106,50 кв.м.; овочесховище (матеріал стін - цегла), позначене літерою «Ч», площею 242,60 кв.м.; коренеплодосховище (матеріал стін - бетон), позначене літерою «З/п2», площею 309,00 кв.м.; дві водонапірні вежі, позначені « 1-2»; дві артсвердловини, позначені « 3-4»; димова труба, позначена « 5»; під`їзний шлях, позначений « 6»; асфальтова дорога, позначена « 7»; площадка, позначена « 7»; вбиральня, позначена « 8».

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.08.2017 №95009339, ОСОБА_1 на праві приватної власності належать об`єкт нерухомого майна загальною площею 3816,7 кв.м., який складається з: адміністративної будівлі, «А» - 189,9 кв.м.; гуртожитку, «Б» - 431,7 кв.м.; складу, «В» - 563,0 кв.м.; складу, «Г» - 150,7 кв.м.; складу АВМ, «Д» - 446,5 кв.м.; вагової, «Є» - 20,4 кв.м.; складу, «І» -294,0 кв.м.; складу, «К» - 154,8 кв.м.; складу, «Н» -106,6 кв.м.; майстерні, «О» - 718,8 кв.м.; цеху, «У» - 703,1 кв.м.; магазину-прохідної, «Я» - 37,3 кв.м.

Головним управлінням ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 30.01.2020 №0-1019, яким ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік у розмірі 79635,45 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 02.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №582 з відміткою про отримання.

Вважаючи протиправними податкове повідомлення рішення, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до підпункту 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 податкового кодексу України, податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Водночас, приписами підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що не є об`єктом оподаткування: а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності); б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки; в) будівлі дитячих будинків сімейного типу; г) гуртожитки; ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад; д) об`єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаним такими відповідно до закону, дітям з інвалідністю, які виховуються одинокими матерями (батьками), але не більше одного такого об`єкта на дитину; е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках; є) будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку; ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку; з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських об`єднань осіб з інвалідністю та їх підприємств; и) об`єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об`єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність; і) будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг; ї) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення та відпочинку дітей, а також дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення і відпочинку дітей, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій, які є неприбутковими і внесені контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій; й) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, центрів фізичного здоров`я населення, центрів з розвитку фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, а також центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, дитячо-юнацьких спортивних шкіл і спортивних споруд всеукраїнських фізкультурно-спортивних товариств, їх місцевих осередків та відокремлених підрозділів, що є неприбутковими та включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення таких установ та організацій з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій; к) об`єкти нежитлової нерухомості баз олімпійської та паралімпійської підготовки. Перелік таких баз затверджується Кабінетом Міністрів України; л) об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.

Таким чином, гуртожитки та будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Положеннями підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням Рокитнянської селищної ради Рокитнянського району Київської області від 12.06.2018 №1161 установлено на території Рокитнянської селищної ради ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема, для гуртожитків, будівель промислових та складів, інших будівель у розмірі 0,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати за 1 квадратний метр.

Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

В обґрунтування протиправності винесення Головним управлінням ДПС у Київській області податкового повідомлення-рішення №0-1019 від 30.01.2020, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, в розмірі 79635,45 грн., позивачем зазначено про безпідставність нарахування контролюючим органом податкового зобов`язання, оскільки належні позивачу на праві приватної власності об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , складаються з будівель промисловості та гуртожитку, а тому не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінного від земельного податку.

Судом встановлено, що між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АТТ» (Орендар) укладено договір оренди приміщень від 01.04.2017 відповідно до якого Орендодавець передав Орендарю у тимчасове платне користування нежитлове приміщення площею 270 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак, частина належних позивачу будівель здається ним в оренду, відповідно, до вказаних об`єктів нерухомості не може бути застосовано передбачене пунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України виключення з об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки вказане виключення застосовується у випадку, коли будівлі промисловості не здаються їх власниками в оренду, лізинг та позичку.

Крім того, Верховним Судом, зокрема, у своїх постановах від 15.05.2018 у справі №806/2676/17, від 15.05.2018 у справі №806/2461/17, від 11.09.2018 у справі №819/1818/17, від 16.10.2018 у справі №809/1491/16, висловлено правову позицію, згідно якої застосування пункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі дотримання двох обов`язкових умов, а саме: наявності будівель промисловості; перебування таких будівель у власності промислових підприємств. Цим пунктом не охоплюється нерухомість, яка використовується фізичною особою-підприємцем у власній господарській діяльності.

Отже, належні позивачу на праві приватної власності об`єкти нерухомості, а саме: адміністративна будівля, «А» - 189,9 кв.м.; склад, «В» - 563,0 кв.м.; склад, «Г» - 150,7 кв.м.; склад АВМ, «Д» - 446,5 кв.м.; вагова, «Є» - 20,4 кв.м.; склад, «І» -294,0 кв.м.; склад, «К» - 154,8 кв.м.; склад, «Н» -106,6 кв.м.; майстерня, «О» - 718,8 кв.м.; цех, «У» - 703,1 кв.м.; магазин-прохідна, «Я» - 37,3 кв.м., не підпадають під дію пункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Водночас, в силу положень пункту «г» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, гуртожиток площею 431,70 кв.м., який є частиною об`єкту нерухомості, загальною площею 3816,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2, не оподатковується податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

При цьому відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначену у спірному податковому повідомленні-рішенні, було розраховано контролюючим органом виходячи з загальної площі належного позивачу об`єкта нерухомості, а саме 3816,7 кв.м.

Відтак, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування відповідачем позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з урахуванням площі гуртожитку, який не є об`єктом оподаткування зазначеним податком, відповідно, суму податкового зобов`язання, визначену у спірному податковому повідомленні-рішенні, відповідачем розраховано неправомірно.

Водночас, суд не наділений повноваженнями здійснювати розрахунок податкових зобов`язань зі сплати податків платниками, оскільки повноваження щодо визначення розміру грошових зобов`язань належать виключно відповідачу як суб`єкту владних повноважень та фіскальному органу.

За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина друга).

Отже, зважаючи на нарахування контролюючим органом спірним податковим повідомленням-рішенням податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з урахуванням площі гуртожитку, який не є об`єктом оподаткування зазначеним податком, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення №0-1019 від 30.01.2020 та про наявність підстав для його скасування, відповідно позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів - громадян, віднесених до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 2, відповідно звільнена від сплати судового збору. Оскільки позивачем не надано доказів понесення ним інших судових витрат, будь-які судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області №0-1019 від 30.01.2020.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 15 червня 2020 року.