Справа № 460/3317/20
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 червня 2020 року м. Рівне №460/3317/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває на розгляді адміністративна справа № 460/3317/20 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмови відповідача в нарахуванні та виплаті позивачу відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 12456,78грн, які були виплачені у березні 2020 року, а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу згідно з Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з березня 2015 року по березень 2020 року на суму пенсії 12456,78грн.

15 червня 2020 року відповідач подав до суду клопотання подав до суду клопотання про зупинення провадження в даній справі на підставі пункту 9 частини другої статті 236, частини першої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду в справі № 510/1286/16-а, предметом розгляду якої є питання застосування процесуальних строків звернення до суду.

Крім того, відповідач подав до суду клопотання про заміну первісного відповідача на належного - Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області. Вказане клопотання відповідач обґрунтовує тим, що згідно з частиною другою статті 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України і використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Також, згідно з частиною першою статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. З метою реалізації положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", постановою Кабінету міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440 затверджений Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою. За змістом вищевказаного Порядку, виплата нарахованих сум з пенсійних виплат по рішеннях суду, які фінансуються за рахунок Державного бюджету України здійснюється Державною казначейською службою України та її територіальними органи. Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845. Так, 19 березня 2020 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 3 березня 2015 року в справі № 572/6012/14-а перераховано позивачу кошти в сумі 12456,78грн, що не заперечується позивачем згідно зі змістом позовної заяви. З огляду на вказане, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, воно не є неналежним відповідачем у даній справі.

Також, відповідачем подане клопотання про витребування доказів у Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, а саме: документів, що підтверджують дату виплати позивачу сум пенсії, нарахованих на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 3 березня 2015 року в справі № 572/6012/14-а.

Суд звертає увагу на те, що КАС України, не визначений порядок вирішення клопотань про зупинення провадження в адміністративній справі, заміну первісного відповідача на належного відповідача, а також про витребування доказів, в тому числі щодо обов`язкового розгляду таких клопотань в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 166 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе здійснити розгляд поданих відповідачем клопотань без повідомлення сторін в порядку письмового провадження.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в основу клопотання про зупинення провадження у справі, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Також, частиною першою статті 291 КАС України встановлено, що суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

За змістом визначення, наведеного у пункті 22 частини першої статті 4 КАС України, зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Суд звертає увагу на те, що справа № 510/1286-16-а не є зразковою адміністративною справою в розумінні КАС України, оскільки у вказаній справі Верховний Суд здійснює перегляд судових рішень судів попередніх інстанції в порядку касаційного провадження.

З огляду на наведене вище, суд вважає безпідставним та необґрунтованим твердження відповідача про те, що дана адміністративна справа є типовою по відношенню до адміністративної справи 510/1286-16-а, у зв`язку з чим покликання останнього на доцільність зупинення провадження у справі на підставі пункту 9 частини другої статті 236, частини першої статті 291 КАС України є неприйнятним.

При цьому, будь-яких обґрунтувань з приводу неможливості вирішення даної справи без урахування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка буде сформована за наслідками розгляду справи № 510/1286/16-а, відповідач в клопотанні про зупинення провадження у справі не зазначив.

Більше того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що формування Великою Палатою Верховного Суду в межах справи № 510/1286/16-а висновків щодо застосування норм права в частині застосування строків звернення до суду в соціальних справах не може бути підставою для зупинення провадження у даній справі, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Як встановив суд з матеріалів справи, заборгованість із виплати пенсії була виплачена позивачу в березні 2020 року, відповідно, сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати мала бути виплачена у день виплати цієї заборгованості, отже, про порушення свого права на отримання такої компенсації позивач дізнався після виплати йому заборгованості без нарахування та виплати компенсації.

Позовну заяву ОСОБА_1 надіслав до суду поштовим відправленням 6 травня 2020 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що правова позиція щодо застосування норм права в частині застосування до спорів, пов`язаних з пенсійним забезпеченням громадян, положень статті 122 КАС України, яка буде сформована Великою Палатою Верховного Суду за наслідками розгляду адміністративної справи № 510/1286/16-а, не матиме значення для правильного вирішення даної справи, оскільки позивач у будь-якому випадку не пропустив строк звернення до суду, встановлений вказаною нормою.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі.

Розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо заміни відповідача у справі, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

Частина друга статті 46 Закону № 1058 передбачає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи),

Компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Аналогічні за змістом положення містяться і у пунктах 1-3 Порядку № 159.

З аналізу наведених вище норм права слідує, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої Законом № 2050 та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у т.ч. пенсії). При цьому, нарахування та виплату компенсації здійснює безпосередньо підприємство, установа чи організація, яка нарахувала громадянину дохід, строк виплати якого був порушений.

Тобто, у разі звернення громадянина до суду з позовом про стягнення компенсації втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою йому пенсії, то належним відповідачем за таким позовом є територіальний орган Пенсійного фонду України, який здійснює нарахування та виплату пенсії такому громадянину.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями статті 6 Закону № 2050 та пункту 7 Порядку № 159, згідно з якими компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами згідно зі змістом заяв по суті, що нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 здійснює Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, а тому, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет спору, саме вказаний суб`єкт владних повноважень є належним відповідачем у даній справі.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про заміну відповідача у справі.

Щодо клопотання відповідача про витребування доказів, то суд зазначає таке.

В матеріалах адміністративної справи наявна копія виписки по картковому рахунку позивача від 26 травня 2020 року, якою підтверджується, що 19 березня 2020 року на банківський рахунок позивача були зараховані кошти в сумі 12456,78грн згідно з постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 3 березня 2015 року в справі № 572/6012/14-а.

Тобто, в матеріалах адміністративної справи вже наявні докази, які доводять обставини, з метою підтвердження яких відповідач просить суд витребувати докази в Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів.

Керуючись статтями 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зупинення провадження, заміну відповідача та витребування доказів в адміністративній справі № 460/3317/20, - відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Комшелюк Т.О.