Справа № 699/831/15-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2020 року

м. Київ

справа №699/831/15-а

адміністративне провадження №К/9901/14066/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2015 року (суддя Свитка С.Л.)

постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року (колегія у складі суддів Костюк Л.О., Бужак Н.П., Твердохліб В.А.)

у справі №699/831/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

І. РУХ СПРАВИ

1. У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, в якому просив:

(1) визнати дії управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області неправомірними та зобов`язати вказане управління в місячний строк провести перерахунок його пенсії з моменту призначення, виключивши із розрахунку період з 01.04.2002 року по 31.12.2002 року;

(2) з метою оптимізації розрахунку пенсії, за його участі провести вибір періодів не виключення із розрахунку пенсії найгірших періодів та провести відповідний перерахунок з моменту призначення йому пенсії;

(3) провести відповідний перерахунок з моменту призначення пенсії, врахувавши період 60 місяців, з 01.08.1985 по 31.07.1990 з урахуванням премії, виплаченої у липні 1990 року згідно архівної довідки.

(4) провести відповідний перерахунок з моменту призначення пенсії, врахувавши період відпусток за липень 1986, березень 1987, січень 1989 роки за які зарплата, відпускні, були виплачені в попередніх місяцях;

(5) провести відповідний перерахунок з моменту призначення пенсії з урахуванням страхового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі з 01.08.1979 по 01.10.1992, збільшеного на коефіцієнт 1,5;

(6) подальші виплати проводити з урахуванням зазначених перерахунків та виплатити заборговані суми.

2. Заявою від 12.10.2015 позивач позовні вимоги частково змінив (а.с. 85-86).

На зміну 2-го пункту позову просив провести відповідний розрахунок з моменту призначення пенсії з урахуванням періодів, наданих до справи (перелік додається);

На зміну пункту 3 просив провести відповідний розрахунок з моменту призначення йому пенсії, врахувавши період 60 місяців з 01.08.1985 по 31.07.1990 з урахуванням доходу у вигляді премії, виплаченої у липні 1990 згідно даних архівної довідки.

3. Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.10.2015 позов задоволено частково:

(1) визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області щодо відмови у пільговому розрахунку страхового стажу;

(2) зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області здійснити обчислення пільгового страхового стажу ОСОБА_1 з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців за період з 01.08.1979 року по 01.10.1992 року.

(3) судові витрати в сумі 487 грн.20 коп. судового збору присуджено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області.

(4) у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Сторони із судовим рішенням не погодилися і звернулися з апеляційними скаргами. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Корсунь - Шевченківському районі Черкаської області залишено без задоволення. Постанову Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області від 12.10.2015 скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Корсунь - Шевченківському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково:

(1) визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області неправомірною щодо страхового стажу за час роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

(2) зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення з урахуванням обчислення пільгового страхового стажу ОСОБА_1 з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців за період з 01.08.1979 року по 01.10.1992 року.

(3) в решті позовних вимог - відмовлено.

(4) стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Корсунь - Шевченківському районі Черкаської області до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 535, 92 грн.

5. Позивач не погодився із судовими постановами і звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. Просить постанову суду першої інстанції скасувати повністю, а постанову суду апеляційної інстанції - в частині відмови у задоволенні вимог до Пенсійного фонду, викладених у п. 1-4 позову та відмови у компенсації судових витрат. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про визнання дій управління Пенсійного фонду України у Корсунь-шевченківському районі, зазначені у п. 1-4 позову, неправомірними та зобов`язати вчинити дії.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивач працював з 01.08.1979 по 01.10.1990 на різних посадах в Ключєвському ліспромгоспі (з 01.08.1979 по 12.09.1983), Усть-Камчатському райкомі КПРС (з 12.09.1983 по 24.06.1990), Атласовському ліспромгоспі, орендному підприємстві «Атласовський ліспромгосп» (з 25.06.1990 по 01.10.1992). Зазначені підприємства (установи) згідно архівних довідок знаходилися на території Камчатської області (нині Камчатський край)

7. 09.07.2015, після досягнення віку 60 років позивач звернувся до відповідача щодо призначення пенсії.

8. 21.07.2015 відповідач призначив позивачу пенсію за віком у розмірі у розмірі 2684,63 грн, без урахування стажу роботи з 01.08.1979 по 01.10.1992 в районах Крайньої Півночі у зв`язку із відсутністю відомостей про укладання строкових трудових договорів по роботі у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до них, а записи у трудової книжці зроблені без посилання на нормативно-правові акти, які надають право на користування пільгами.

9. Позивач з цим не погодився і звернувся до суду.

10. В обґрунтування своїх вимог вказав, що Управління порушило приписи п.5 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», внаслідок чого розмір його пенсії є меншим, ніж мав бути у відповідності до вказаного закону.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

11. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції відхилив як помилкове твердження відповідача про те, що обов`язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості. З огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006) наявність письмового трудового договору не є виключною підставою для пільгового обчислення страхового стажу.

Враховуючи, що період роботи позивача 01.08.1979 по 01.10.1992 в районах Крайньої Півночі підтверджується трудовою книжкою та архівними довідками, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачеві у пільговому розрахунку стажу.

В частині позову щодо обрахування конкретних платежів при призначенні пенсії та проведення подальших виплат після постановлення судового рішення, суд дійшов висновку, що вказані вимоги є передчасними. Тому в задоволенні позову в частині зазначених вимог було відмовлено.

12. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції в частині зарахування стажу за роботу в районах Крайньої Півночі та передчасності вимог позивача про подальші виплати пенсії з урахуванням перерахунків після постановлення судового рішення.

Щодо вимоги позивача про проведення перерахунку з моменту призначення пенсії з урахуванням 60 місяців з 01.08.1985 по 31.07.1990 з урахуванням доходу у вигляді «премії», виплаченої у липні 1990 року, з урахуванням архівної довідки, то у задоволенні цієї вимоги було відмовлено. Премію не враховано тому, що не вказано, що це саме за заробіток чи це вихідна допомога у разі припинення трудового договору чи компенсація за невикористану відпустку.

Врахувати премію, як дохід, в розрахунок заробітку взяти неможливо оскільки, згідно архівної довідки від 02.06.2014 № Р-10 премію було нараховано в липні 1990 року, проте, згідно трудової книжки позивач звільнився з попередньої роботи в червні 1990 року, а отримав премію в липні 1990 року, тобто уже після звільнення.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. У касаційній скарзі позивач покликається на те, що суди не розглянули частини його позовних вимог. Зокрема:

А) по пункту першому вимог суд апеляційної інстанції обмежився лише цитуванням Закону та не врахував доказів про те, що в період з 01.04.2002 по 31.12.2002 страхового стажу, який використовується при визначенні коефіцієнту зарплати, немає, тобто дорівнює нулю;.

Б) не враховано висновки суду в аналогічній справі № 182/11407/13-а, в якій суд апеляційної інстанції, за схожих обставин, не врахував такий період для розрахунку коефіцієнту заробітної плати для призначення пенсії;

В) що стосується врахування премії, то Суд апеляційної інстанції проігнорував доводи позивача, та письмові докази, з яких вбачається, що з премії сплачено з усіма утриманнями до Фонду соціального страхування СРСР та до Пенсійного фонду за встановленими тарифами;

Г) немає мотивів відхилення позовних вимог, передбачених п. 2, 4 позовної заяви;

Д) вважає помилковим висновок суду про те, що позивач заявляв 5 позовних вимог, адже насправді вимога лише одна - визнати дії неправомірними та зобов`язати вчити дії, інші є лише її деталізацією.

14. Відповідач надав заперечення, доводи яких збігаються з доводами апеляційної скарги.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

16. Суд звертає увагу, що доводи касаційної скарги зводяться до необґрунтованого, без наведення мотивів, відхилення частини вимог.

17. Відповідно до ст. 159 КАС України (у редакції, що діяла на час ухвалення рішень) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

18. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 163 КАС України постанова складається з мотивувальної частини із зазначенням встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при прийнятті постанови, і положення закону, яким він керувався;

19. Як вбачається з судового рішення суду першої інстанції, його мотиви стосуються лише можливості врахування до стажу часу роботи в районі Крайньої Півночі. В іншій частині суд у задоволенні позову відмовив, вважаючи їх передчасними і такими, що порушують дискреційні повноваження відповідача. Отже, не було надано мотивованої відповіді по суті цих вимог. Позивач звертав на це увагу в апеляційній скарзі.

20. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції в частині обчислення стажу у районі Крайньої Півночі і спростував доводи апеляційної скарги відповідача.

21. Що стосується премії за червень 1990 року, то у цій частині суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що немає підстав для її врахування у заробітку для обчислення пенсії, оскільки її було отримано після звільнення - у липні 1990. Однак докази позивача про те, що з цієї премії сплачено внески до фондів проігноровано і у постанові не наведено мотивів їх відхилення.

22. Щодо неврахування заробітної плати за липень 1986, березень 1986, січень 1989, то суд обмежився лише цитуванням закону та не навів мотивів відхилення доводів позивача.

23. Окрім того, судові рішення як першої, так і апеляційної інстанції не містять аналізу обставин справи та мотивованих висновків щодо вимоги:

- визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області неправомірними та зобов`язати вказане управління в місячний строк провести перерахунок його пенсії з моменту призначення, виключивши із розрахунку період з 01.04.2002 року по 31.12.2002 року (перша вимога);

- з метою оптимізації розрахунку пенсії, за його участі провести вибір періодів не виключення із розрахунку пенсії найгірших періодів та провести відповідний перерахунок з моменту призначення йому пенсії (друга вимога);

- провести відповідний перерахунок з моменту призначення пенсії, врахувавши період відпусток за липень 1986, березень 1987, січень 1989 роки за які зарплата, відпускні, були виплачені в попередніх місяцях (четверта вимога).

24. Суди у цій частині не дослідили доказів, а тому відмова у задоволенні цих вимог не обґрунтована фактичними обставинами та правовими нормами. Немотивоване відхилення цих вимог є порушенням норм процесуального права та робить неможливим перевірку судом касаційної інстанції правильності застосування норм матеріального права, адже такі норми для вирішення спору не застосовувалися.

25. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

26. Зважаючи на вищенаведене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанції в частині, в якій у задоволенні позову відмовлено, та направлення справи у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

27. Під час нового розгляду суду слід дослідити та оцінити докази, навести мотиви їх прийняття чи відхилення, та вирішити кожну позовну вимогу.

Керуючись ст. ст. 343, 353, 356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 жовтня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року скасувати в частині, в якій у задоволенні позову відмовлено.

3. В частині, в якій у задоволенні позову відмовлено, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Кравчук В.М.

Суддя Єзеров А.А.

Суддя Стародуб О.П.