Справа № 215/2730/20
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/2730/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Науменко Я.О., за участю секретаря - Махоні Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.4 ст. 229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти Полку патрульної поліції в міста Кривому Розі Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Велігура Світлани Вікторівни; третя особа: Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання противоправними дій та скасування постанови серії ЕАК №2457193 від 28.04.2020 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12.05.2020 до суду надійшла вказана позовна заява, в обґрунтування якої вказано, що 28 квітня 2020 року Інспектором 1 батальйону 1 роти Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області капралом поліції Велігурою Світланою Вікторівною було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2457193 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказана постанова мотивована тим, що позивач 28.04.2020 о 21:03:23 в м. Кривий Ріг, у Тернівському районі керував ТЗ з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України. З постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того позивач вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, передбачені ст. 251 КУпАП, вчинення ним адміністративного правопорушення. Вважає, що оскаржувану постанову винесено без фактичного з`ясування всіх обставин справи, при цьому не враховано його пояснень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а сам розгляд справи був проведений з порушенням його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

13.05.2020 у зв`язку з порушенням позивачем вимог ч. 3 ст. 161 КАСУ, було винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 29.05.2020 після сплати позивачем судового збору, прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Визначено проводити розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання 15.06.2020 не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримку позовних вимог (вх.№11170 від 15.06.2020).

Відповідач та третя особа, будучи повідомленими належним чином про розгляд справи, до суду не з`явились, відзиву та заперечень на позов не подали, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 4 статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови серія ЕАК №2457193 від 28 квітня 2020 року винесеної Інспектором 1 батальйону 1 роти Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області капралом поліції Велігурою С.В. водія ОСОБА_1 (позивача) було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.31.4.3в ПДР України, а саме: керував транспортним засобом з несправними зовнішніми освітлювальними приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП, у зв`язку із чим до водія застосовано стягнення у вигляді штрафу 340 грн.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.31.4.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів, що мають несправності зовнішніх світлових приладів.

Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КУпАП, позивач послався на те, що він приблизно о 20 год. 55 хв. виїхав від постійного місця проживання: АДРЕСА_5 , та рухався до місця стоянки транспортного засобу, а саме: кооперативу «АВАНГАРД». Перед початком руху він виконав всі умови правил дорожнього руху та переконався, що всі прилади у працюючому стані, чим виконав вимоги ПДР. Керуючи автомобілем, він рухався в правому ряду, дотримуючись швидкісного режиму, вимог ПДР не порушував, небезпеки для інших учасників дорожнього руху не створював, маневрів праворуч чи ліворуч не виконував, покажчики поворотів не вмикав. Під`їжджаючи до кооперативу «АВАНГАРД» позивач був зупинений працівниками поліції, які їхали йому назустріч. Останні пояснили причини зупинки позивача через технічну несправність,ю оскільки не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби. Позивач пояснив поліцейським, що технічна несправність могла статись під час руху автомобіля, а у зв`язку з інтенсивністю штучного освітлення проїзної частини він не мав можливості встановити вказану несправність.

Пунктом 31.4.3.в Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів у яких не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Згідно п.31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до п.31.6.б ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Згідно з п.31.7 ПДР забороняється експлуатація транспортного засобу шляхом доставки його на спеціальний майданчик чи стоянку Національної поліції у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

В даному випадку, вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем всупереч положень КУпАП про адміністративні правопорушення не проведено всіх дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду будь-яких доказів, передбачених ч.2 ст.72 КАС України, на підставі яких суд має встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ч.3 п.3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів для доведення правомірності оскаржуваної позивачем постанови від 28.04.2020 року, доводи позивача не спростував, не зазначив правомірність прийнятої оскаржуваної постанови, оскільки не довів обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили суду достовірно встановити факт вчинення порушень позивачем вимог п.31.4.3.в Правил дорожнього руху, на який посилався відповідач в оскаржуваній постанові, докази вилучення автомобіля відсутні, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП та п.31.7 ПДР. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Також, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Така правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, яка є обов`язковою для застосування суду.

Тому, враховуючи результат розгляду справи, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 139, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти Полку патрульної поліції в міста Кривому Розі Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Велігура Світлани Вікторівни; третя особа: Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання противоправними дій та скасування постанови серії ЕАК №2457193 від 28.04.2020 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2457193 від 28 квітня 2020 року про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, 50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 витрати по сплаті судового збору у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп..

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.06.2020.

Суддя