Справа № 540/792/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/792/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради, виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Щасливцевської сільської ради (далі - відповідач-1), виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради (далі - відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо порушення місячного терміну розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 11.12.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 31.01.2020 № 2079 в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання від 11.12.2019 (К/1227-01.01 від 11.12.2019) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0817 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 11.12.2019;

- зобов`язати Щасливцевську сільську раду подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 30.03.2020 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Позивач вимоги ухвали виконав, недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою від 29.04.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), сторонам наданий строк для подання заяв по суті справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 надіслала до Щасливцевської сільської ради клопотання від 11.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,817 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додаються до клопотання. 31.01.2020 відповідач-1 на 109 сесії прийняв рішення № 2079 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 11.12.2019 № К/1227-01.01 у зв`язку з тим, що рішенням 82 сесії 6 скликання від 05.10.2015 № 1301 на запитуєму земельну ділянку вже наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її у власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд іншій особі. Будь-яких інших підстав, які б перешкоджали відповідачу надати вказаний дозвіл, у спірному рішенні не наведено. Також позивач відмічає, що в рішенні № 2079 не зазначено, якій саме іншій особі наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою та на підставі чого, що ставить під сумнів існування та законність рішення від 05.10.2015 № 1301. ОСОБА_1 наголошує, що станом на день розгляду її клопотання, заявлена земельна ділянка не перебувала у користуванні чи власності, а отже є вільною, відтак позивач мала беззаперечне право претендувати на її отримання. Позивач посилається на те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому надання тотожних дозволів щодо розробки проекту землеустрою на одну й ту саму земельну ділянку не порушує прав інших осіб, яким наданий такий дозвіл. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

21.05.2020 відповідач-1 надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову з таких підстав. Позивач звернулась до Щасливцевської сільської ради з клопотанням від 18.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтовною площею 0,817 та, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена у графічних матеріалах, що додавалися. Рішенням від 31.01.2020 № 2079 прийнятим 109 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , оскільки на бажану земельну ділянку, позначену позивачем у графічних матеріалах, раніше вже наданий дозвіл па розробку проекту землеустрою іншій особі згідно з рішенням від 05.10.2015 № 1301. Так, надаючи дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншій особі, сільська рада вже взяла на себе зобов`язання у майбутньому передати дану земельну ділянку у власність, затвердивши в подальшому проект землеустрою. Відповідач-1 зазначає, що у разі отримання позивачем повторного дозволу на ту ж саму земельну ділянку, сільська рада порушила б законні сподівання іншої особи на отримання земельної ділянки у власність, оскільки процедура оформлення права власності ним вже розпочата, а позивачу було б завдано шкоди в розмірі вартості послуг з виготовлення проекту землеустрою. Відтак, відмовляючи у наданні відповідного дозволу позивачу, сільська рада діяла з урахуванням перспективності та раціональності у використанні вищевказаної земельної ділянки, з дотриманням вимог національного законодавства, а тому припущення позивача про відсутність підстав для відмови їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки необґрунтовані. На підставі викладеного, відповідач-1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

02.06.2020 позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позивну заяву, в якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить відхилити пояснення, міркування та аргументи відповідача-1, а також постановити окрему ухвалу, в якій ініціювати притягнення посадових осіб до відповідальності передбаченої за грубе порушення земельного законодавства.

Відповідач-2 належним чином повідомлений про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

11.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до Щасливцевської сільської ради із клопотанням (зареєстроване 18.12.2019 вх. № К/1227-01.01) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0817 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, які додаються до клопотання. До заяви додані такі документи: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, викопіювання з Генерального плану с. Генічеська Гірка, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування, відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України.

31.01.2020 на 109 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання прийняте рішення №2079, яким, серед іншого, відповідач-1 відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяв, у тому числі заяви від 11.12.2019 № К/1227-01.01, у зв`язку з тим, що рішенням 82 сесії 6 скликання від 05.10.2015 № 1301 вже наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд іншим особам.

Відповідач-1 надав суду копію рішення 82 сесії Щасливцевської сільської ради 6 скликання від 05.10.2015 № 1301 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд", згідно з пп. 31 п. 1 якого ОСОБА_2 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель запасу житлової та громадської забудови Щасливцевської сільської ради орієнтовною площею 0,1000 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Визначено ОСОБА_2 замовити в землевпорядній організації, яка має відповідний дозвіл на виконання цих робіт, за свій рахунок розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки зазначеної в даному рішенні та проінформувати раду про хід виконання рішення в місячний строк.

Суд дослідив викопіювання з кадастрової карти, наданої позивачем, із зазначенням місця розташування бажаної земельної ділянки та викопіювання з Генерального плану с.Генічеська Гірка, наданого відповідачем-1, із зазначенням місця розташування земельної ділянки, дозвіл на розробку, якої наданий ОСОБА_2 рішенням від 05.10.2015 № 1301, та встановив, що на них позначена одна й та сама земельна ділянка.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача-1 щодо порушення строку розгляду клопотання та скасування рішення від 31.01.2020 № 2079, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до пп. "б" ч. 1 т. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема, на землі житлової та громадської забудови.

Згідно зі ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст. 39 ЗК України).

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами (ст. 40 ЗК України).

Статтею 116 ЗК України, зокрема, частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара (ст. 121 ЗК України).

Відповідно до ч. 6 та ч. 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної власності у власність, відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням від 31.01.2020 № 2079 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з тих підстав, що стосовно запитуємої земельної ділянки вже наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність безоплатно земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд іншій особі.

Разом з цим, суд відмічає, що відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 ЗК України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі № 545/808/17 та від 19.06.2019 у справі № 750/8511/17.

Таким чином, відповідач-1, приймаючи рішення про відмову позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з посиланням на надання дозволу на розробку вказаної земельної ділянки іншій особі, діяв без законних на те підстав, а тому суд погоджується із доводами позивача про протиправність такого рішення Щасливцевської сільської ради.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачений Конституцією та законами України.

Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність, відповідач, відповідно до пунктів 2-8 ч. 3 ст. 2 КАС України, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Отже, перешкоджаючи позивачу в отриманні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності без законних на те підстав, відповідач-1 таким чином перешкоджає позивачу у реалізації законодавчо наданого права, чим порушує принципи рівності перед законом та пропорційності, які визначені ст. 2 КАС України.

Беручи до уваги наведене вище, суд вважає протиправним та скасовує рішення відповідача-1 від 31.01.2020 № 2079 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,0817 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача-1, а саме: порушення місячного терміну розгляду клопотання ОСОБА_1 від 11.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 4 ст. 118 ЗК України відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Відповідно до абз. 3 ч. 7 ст. 118 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як зазначено вище, клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою датоване 11.12.2019, зареєстроване відповідачем-1 18.12.2019 за вх. №К/1227-01.01. Розгляд даного клопотання відбувся 31.01.2020 із прийняттям рішення №2079, тобто у строк 1 місяць та 13 днів.

Таким чином, оскільки питання передачі громадянам земельної ділянки у власність чи у користування вирішується виключно на пленарних засіданнях органу місцевого самоврядування, та враховуючи, що сесії ради не проводяться щодня, суд вважає, що розгляд відповідачем-1 клопотання ОСОБА_1 через один місяць та тринадцять днів не порушує строків, передбачених ч. 4 ст. 118 ЗК України та жодним чином не перешкоджає реалізації права громадянина на отримання безоплатно у власність земельних ділянок у спосіб, передбачений абз. 3 ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Відтак, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача-1 щодо не розгляду клопотання у місячний строк.

Варто також відмітити, що 02.06.2020 до суду надійшла заява представника позивача про залишення без розгляду позовної вимоги щодо зобов`язання Щасливцевської сільської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Втім, суд відмічає, що позовна заява не містить такої вимоги зобов`язального характеру, а тому дане клопотання є безпідставним.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9500,00 грн., суд зазначає таке.

02.06.2020 позивач надіслав додаткові пояснення у справі та заяву щодо витрат на правничу допомогу, долучивши докази на підтвердження витрат на правничу допомогу: копію договору про надання правничої допомоги від 03.02.2020 № 03/02/20, укладеного із адвокатом Буженко Ю. С. ; копію акта приймання-передачі наданих послуг по справі № 540/792/20 від 01.06.2020; довідку-рахунок від 01.06.2020 № 20-19 по справі № 540/792/20 для на суму 9500,00 грн; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно із п. 6-8 договору від 03.02.2020 № 03/02/20 підставою для сплати гонорару є відповідний рахунок (довідка-рахунок). Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку. У разі проведення розрахунку готівкою адвокат видає касовий ордер.

Відповідач заперечив проти задоволення вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу у поясненнях від 12.06.2020, зазначивши про не співмірність витрат на адвокатські послуги з обсягом виконаних робіт та вказав на недоліки у наданих позивачем документах, які підтверджують розмір визначених витрат.

Ухвалою від 29.04.2020 про відкриття провадження в справі вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На підставі викладеного та враховуючи, що позивачем не надано доказів оплати гонорара адвоката на підставі договору про надання правової допомоги від 03.02.2020 №03/02/20 та акта прийняття-передачі наданих робіт по справі № 540/792/20, суд вважає, що питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу слід вирішувати після винесення рішення у справі за відповідним клопотанням позивача в порядку ст. 252 КАС України.

Щодо клопотання позивача про постановлення окремої ухвали на дії посадових осіб сільської ради щодо порушення вимог земельного законодавства встановлення судового контролю за виконанням постановленого судового рішення, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч 1, 2 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, суд відмічає, що постановлення окремої ухвали та встановлення судового контролю за виконанням постановленого судового рішення є правом, а не обов`язком суду, відтак, відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

Ухвалою від 29.04.2020 ОСОБА_1 відстрочена сплата судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 242- 246, 250, 255,262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонській області (, 75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Миру, 26) від 31.01.2020 № 2079 в частині відмови ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (безоплатно) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути до Державного бюджету України (р/р № UA0026001, ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонській області (, 75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Миру, 26).

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Державного бюджету України (р/р №UA0026001, ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 109040000