Справа № 500/2232/19
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/2232/19 пров. № А/857/2983/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Ільчишин Н.В.,

Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження у м. Тернопіль суддею Мірінович У.А.; складене у повному обсязі 11 лютого 2020 року) в адміністративній справі № 500/2232/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила визнати протиправним і скасувати наказ Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (далі - УСП Тернопільської МР; Управління) від 11.09.2019 № 70 в частині:

- припинення з 01.09.2019 призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім?ї та позбавлення права на призначення та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім?ї з 01.09.2019 по 29.02.2020: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , справа № НОМЕР_1 ;

- проведення перерахунку державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї ОСОБА_1 за періоди: з 01.01.2017 по 30.06.2017; з 01.07.2017 по 31.12.2017; з 01.01.2018 по 30.06.2018; з 01.07.2018 по 31.12.2018; з 01.01.2019 по 30.06.2019; з 01.07.2019 по 31.08.2019;

- забезпечення повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім?ї ОСОБА_1 в сумі 38 695,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що підставою для прийняття цього наказу слугувало те, що нібито вона подала недостовірну інформацію про доходи та не подала відповідну інформацію в УСП Тернопільської МР, а саме: не повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_2 в період з 2016 по 2019 рр. отримував оренду плату за земельний пай розміром 3,41 га, який знаходився в оренді ПАП «Аркадія». Вважає, що вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки про існування зазначеного земельного паю їй нічого не було відомо, як і не було відомо про отримання чоловіком орендної плати; ці кошти до бюджету сім`ї ніколи не надходили.

Звернула увагу суду на те, що подружні відносини з чоловіком вона припинила в жовтні 2018 року, що стало підставою для звернення до Тернопільського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу; через об`єктивні обставини вона не могла бути присутньою в судових засіданнях і в травні 2019 року нею було подано заяву про залишення позову без розгляду. Оскільки подружні відносини з чоловіком вони не відновлювали, вона у вересні 2019 року повторно звернулася до Тернопільського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який на дату подачі цього позову перебуває в провадженні зазначеного суду. Відтак, вважає висновки відповідача щодо факту подання нею недостовірної інформації про доходи та неподання відповідної інформації в УСП Тернопільської МР безпідставними, такими, що не відповідають дійсним обставинам.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило УСП Тернопільської МР, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з?ясування судом обставин справи, які мають значення для правильного вирішення питання у цій справі та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що чоловік позивача був включений позивачем в декларацію про майновий стан сім?ї до заяви про призначення допомоги малозабезпеченим сім?ям, тому Управління при здійсненні розрахунку розміру допомоги на сім?ю позивача включило і її чоловіка, як члена сім?ї. Так як чоловік був одержувачем допомоги як член сім?ї заявника, то законодавством на нього також покладено обов?язок щодо надання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру. Тому висновок суду про те, що у заявниці не було умислу на подання недостовірної інформації або приховування такої, не відповідає вимогам законодавства, так як необхідно брати до уваги приховування відомостей не лише заявницею, яка є уповноваженим представником сім?ї, але й усіх членів сім?ї, на яких розраховується допомога, та від імені яких діє уповноважений представник. Суд першої інстанції залишив поза увагою те, що будучи допитаний як свідок ОСОБА_2 підтвердив спільне проживання з позивачем у період з 01 січня 2017 до жовтня 2018 року та умисне неповідомлення ним заявниці про наявність у його володінні земельного паю та отримання орендної плати з цього, що безпосередньо вплинуло на визначення розміру допомоги та є підставою для припинення виплати соціальної допомоги з місяця, у якому виявлено порушення. За таких обставин відповідач зобов?язаний прийняти рішення про припинення виплати такому заявнику соціальної допомоги, відтак оскаржуваний наказ прийнято правомірно.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, загальне захворювання, термін дії: довічно, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 від 06.03.2019.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивач 03.01.2017, 18.07.2017, 03.01.2018, 03.07.2018, 18.01.2019, 03.07.2019 зверталася до УСП Тернопільської МР із заявами про призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, до яких додавала Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги та інші необхідні документи. При поданні цих заяв позивач була попереджена спеціалістами Управління про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім?ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги.

На підставі цих заяв, Декларацій і додаткових документів позивачу була призначена та виплачена державна соціальна допомога малозабезпеченій сім`ї за відповідні періоди, зокрема: з 01.01.2017 по 30.06.2017 - у сумі 2742,59 грн; з 01.07.2017 по 31.12.2017 - у сумі 1992,53 грн; з 01.01.2018 по 30.06.2018 - у сумі 1932,76 грн; з 01.07.2018 по 30.11.2018 - у сумі 2210,08 грн; з 01.12.2018 по 26.12.2018 - у сумі 2472 грн; з 27.12.2018 по 31.12.2018 - у сумі 1972,31 грн; з 01.01.2019 по 27.04.2019 - у сумі 1755,78 грн; з 28.04.2019 по 30.06.2019 - у сумі 2005,78 грн; з 01.07.2019 по 31.12.2019 - у сумі 1203,67 грн.

За результатами проведеної відділом соціальних інспекторів Управління перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 подала неповну інформацію, а саме: не зазначила в Розділі V «Відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні (користуванні) членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 03.01.2017, від 18.07.2017, від 03.01.2018, від 03.07.2018, від 18.01.2019, від 03.07.2019, про наявність у власності свого чоловіка - ОСОБА_2 земельного паю площею 3,41 га, який відповідно до договору оренди землі від 19.05.2010 перебуває в оренді ПАП «Аркадія», та на підставі цього договору отримує орендну плату.

11.09.2019 соціальними інспекторами Управління були складені акти проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальних допомог за №№ 30, 31, 32, 33, 34, 35, у яких зазначено про суму переплати, зокрема: за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 - 3990,78 грн; за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 - 3990,78 грн; за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 - 11 596,56 грн; за період з 01.07.2018 по 31.12.2018 - 5650,32 грн; за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 - 11 059,68 грн; за період з 01.07.2019 по 31.08.2019 - 2407,34 грн.

Загальна сума надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, яка підлягає поверненню згідно зазначених актів, складає 38 695,46 грн.

Наказом УСП Тернопільської МР від 11.09.2019 № 70 зобов`язано, зокрема:

- з 01.09.2019 припинити призначення та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім?ї та позбавлення права на призначення та виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї з 01.09.2019 по 29.02.2020 ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 № НОМЕР_1 ;

- провести перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_1 за періоди: з 01.01.2017 по 30.06.2017; з 01.07.2017 по 31.12.2017; з 01.01.2018 по 30.06.2018; з 01.07.2018 по 31.12.2018; з 01.01.2019 по 30.06.2019; з 01.07.2019 по 31.08.2019;

- забезпечити повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім?ї ОСОБА_1 в сумі 38 695,46 грн.

Повідомленням № 20 від 11.09.2019 Управління повідомило позивача про припинення виплати соціальної допомоги починаючи з 01.09.2019; обов`язок повернути переплачену суму соціальної допомоги і перерахувати 38 695,46 грн на рахунок Управління.

Не погоджуючись із зазначеним вище наказом та вважаючи, що висновок Управління про те, що вона не вказала додатковий дохід сім??ї, є безпідставним та не відповідає дійсності, ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що підставою для прийняття оскарженого наказу слугувало те, що позивач в Розділі V «Відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні (користуванні) членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» Декларацій про доходи та майновий стан осіб не зазначила про наявність у власності свого чоловіка - ОСОБА_2 земельного паю площею 3,41 га, який згідно договору оренди землі від 19.05.2010 перебуває в оренді ПАП «Аркадія», та на підставі цього договору отримує орендну плату.

Проте, судом не встановлено ознак (обставин) навмисного подання позивачем таких недостовірних відомостей чи приховання таких відомостей, так як згідно показань свідка та тверджень позивача, остання не знала і не могла знати про вказані обставини, так як вказані особи тривалий час не перебувають в фактичних шлюбних відносинах та проживають роздільно, а зазначена інформація не була доведена свідком до відома позивачем з його особистих мотивів.

Також, приймаючи оскаржений наказ відповідач не врахував також необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про можливість призначення соціальної допомоги позивачу, як особі з інвалідністю, чим не дотримав частину другу статті 7 Закону № 1768-ІІІ, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 09.06.2015 у справі № 2-а/683/105/2014|21-201а15.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України України від 1 червня 2000 року № 1768-III «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім?ям» (далі - Закон № 1768-III) визначено, що державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1768-III, яка встановлює порядок надання державної соціальної допомоги заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог вищезазначеної норми Закону № 1768-III Кабінет Міністрів України постановою від 24 лютого 2003 року № 250 затвердив Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям (далі - Порядок).

За приписами пункту 2 Порядку державна соціальна допомога малозабезпеченим сім?ям (далі - соціальна допомога) призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім?ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім?ї.

Згідно із пунктом 6 Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім?ї подає органу соціального захисту населення відповідні документи, зокрема декларацію про доходи та майно.

А відповідно до пункту 12 Порядку у разі коли особами, які входять до складу сім?ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Пунктом 25 Порядку визначено, що виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, зокрема: якщо сім?єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до абзацу третього статті 7 Закону № 1768-III державна соціальна допомога не призначається у випадку, зокрема коли з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування.

За наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, зокрема якщо у складі сім`ї є особа з інвалідністю.

Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу змісту наведених норм можна дійти висновку, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстави, передбаченої абзацом третім частини першої статті 7 Закону № 1768-III, можливе за наявності таких обов?язкових умов: малозабезпечена сім?я має додаткові джерела для існування; відсутні обставини, передбачені частиною другою статті 7 цього Закону; дотримано процедуру прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами першою та другою статті 7 Закону № 1768-III; відсутні ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Як видно із матеріалів справи, станом на час виникнення спірних правовідносин у сім?ї позивача є особа з інвалідністю (сама позивач), а станом на час розгляду справи в суді - вже дві особи з інвалідністю (сама позивач та її дочка ОСОБА_3 ).

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції правильно виходив з того, що припинення та повернення наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі відповідних рішень за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім?ї та зібраної інформації про сім?ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги.

Оскільки під час розгляду справи апелянтом не доведено факт прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги позивачу в розумінні положень частини другої статті 7 Закону № 1768-III, не надано доказів на підтвердження дотримання відповідної процедури, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваного наказу щодо малозабезпеченої сім`ї, одним із членів якої є інвалід.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції, дії позивача не є навмисним поданням недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року в адміністративній справі № 500/2232/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Н. В. Ільчишин
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 16.06.2020