Справа № 167/1572/19
Суддя: Сіліч І. І.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №167/1572/19
Провадження №2-а/167/2/20
РІШЕННЯ
16.06.2020 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Сіліча І.І.
секретаря судових засідань - Ісакової Н.Ю.
з участю позивача - ОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рожище адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції у Волинській області Цисюка Вадима Володимировича, Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.11.2019 року,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції у Волинській області Цисюка Вадима Володимировича, Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.11.2019 року.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02.11.2019 року близько 19 год. 30 хв. керував транспортним засобом «FIAT 220L», номерний знак НОМЕР_1 та рухався по вул.Гордіюк в м.Луцьку. На червоний сигнал світлофора зупинився на перехресті вул.Гордіюк та вул.Кравчука, а коли загорівся зелений сигнал світлофора завершив поворот ліворуч та поїхав вул.Кравчука, при цьому дотримуючись правил дорожнього руху. За перехрестям його було зупинено патрульними поліцейськими та відносно позивача винесено постанову про порушення ним п.8.7.3 ПДР України та притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Зазначає, що правил дорожнього руху не порушував, поліцейський після зупинки транспортного засобу не провів розгляд справи у відповідності до вимог КУпАП, а саме, не вислухав пояснень позивача, не було ознайомлено з правами та порядком розгляду справи, не роз`яснено право на захист, не забезпечено при розгляді справи участі захисника. Враховуючи наведене просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАк №1700086 від 02.11.2019 року.
24.12.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що 02.11.2019 року під час несення служби в м.Луцьк, патрульним екіпажом «Цунамі» було виявлено порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу «FIAT 220L», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР України і тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Підійшовши до позивача поліцейський Цисюк В.В. належним чином представився, пояснив суть порушення, причину та підставу зупинки. Під час розгляду справи роз`яснив позивачу його права, передбачені ст.63 Конституції України та положення ст.ст.268, 307, 308 КУпАП, витяг цих статей надруковано на зворотній стороні оскаржуваної постанови. Поліцейським було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Пояснення позивача викладені в позовній заяві вказують на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Достатнім доказом правомірності рішення відповідача у даній категорії справ є відповідні пояснення поліцейського, який виніс постанову та свідчення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову. Такі докази будуть достатніми, поки не буде надано належних доказів, які безсумнівно спростують пояснення та свідчення поліцейських. Таким чином, постанова складена працівником поліції, сама по собі є достатнім доказом порушенням позивачем правил дорожнього руху, а ОСОБА_1 не було надано доказів, які б спростували докази наданні стороною відповідача. Враховуючи наведене просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач поліцейський роти №2 Управління патрульної поліції у Волинській області Цисюк В.В. та представник Управління патрульної поліції у Волинській області в судове засідання не з`явились, згідно клопотання просили розгляд справи проводити у їх відсутності.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову обставини, суд вбачає необхідним позов задовольнити з огляду на наступне.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Судом встановлено, що постановою відповідача - поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції у Волинській області Цисюка В.В. від 02.11.2019 року, серії FAk №1700086, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він, 02.11.2019 року о 19 год. 34 хв. в м.Луцьку по вул.Кравчука,2 керуючи транспортним засобом «FIAT 220L», номерний знак НОМЕР_1 здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР України (а.с.2).
Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздрукувалася за допомогою спеціального технічного пристрою.

Копія постанови була вручена позивачеві після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.п.«е» п.8.7.3 Правил дорожнього руху, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.2 ст.122 КУпАП.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому, виявлене правопорушення має бути зафіксовано у будь-який спосіб передбачений статтею 251 КУпАП, зокрема відеозаписом. Відсутність відеозапису або будь-якого іншого доказу не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією N 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За змістом ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку із порушенням ПДР за те, що він здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для встановлення складу та події адміністративного правопорушення, яке полягає в проїзді на заборонений червоний сигнал світлофора, обов`язковою умовою є встановлення уповноваженою посадовою особою факту проїзду транспортним засобом, яким керувала особа, що притягається до відповідальності, на заборонений (червоний) сигнал світлофора.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що він не скоював адміністративного правопорушення.

Матеріали справи також не містять доказів встановлення уповноваженою посадовою особою того факту, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «FIAT 220L», номерний знак НОМЕР_1 здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора.

Вказані вище обставини свідчать про недоведеність наявності в діях позивача порушень вимог п.8.7.3 Правил дорожнього руху України, що в свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, згідно п.8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 цих Правил не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Більш того, відповідно до п.16.8 ПДР України, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Оскільки відповідачем не спростовані доводи позивача, відповідач не довів належними в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, не спростував докази позивача, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що єдиним доказом, що підтверджує вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова, на підставі якої неможливо беззаперечно встановити вину останнього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, на підставі ст.ст. 72-77, 251, 254, 286 КАС, суд, -, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 Управління патрульної поліції у Волинській області Цисюка Вадима Володимировича, Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.11.2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія FAk №1700086 від 02.11.2019 року, винесену поліцейським роти №2 Управління патрульної поліції у Волинській області Цисюком Вадимом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Під час дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» визначені законом процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Повний текст рішення складено 18.06.2020 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч