Справа № 520/4456/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 р. Справа № 520/4456/2020
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про відмову ОСОБА_1 у виплаті компенсації за період з 01.07.2015 по 01.03.2018 втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.07.2015 по 01.03.2018 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року по справі № 520/12327/19 відповідачем 23 січня 2020 року нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 року по 01.03.2018 року, у зв`язку з чим 25.02.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення. Проте, листом від 19.03.2020 року відповідач відмовив у виплаті компенсації втрати частини доходів, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що індексація заробітної плати не нараховувалась позивачу в період з 01.07.2015 року по 01.03.2018 року. Нарахування індексації грошового забезпечення було здійснено 23.01.2020 після набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року у справі № 520/12327/19, отже, виплата індексації грошового забезпечення відбулася без затримок більш ніж на один календарний місяць після набрання рішенням суду законної сили, фактично в день набрання законної сили рішення. При цьому, стягнення з бюджету військової частини, який І так є обмежений, ще різного роду компенсацій, середніх заробітків призводить до неможливості нараховувати в повному об`ємі ту саму індексації, компенсацію за речове майно, інші види соціальних виплат. За сукупністю всіх обставин, та юридично значимих фактів викладених у відзиві на адміністративний позов, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій підтримано правову позицію позивача, викладену в позовній заяві. Просив суд задовольнити позовні вимогу у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Державної прикордонної служби України.

В період проходження військової служби позивач отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 від 16 грудня 2015 року.

27 грудня 2018 року позивача звільнено з військової служби в запас на підставі наказу начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України №676-ОС за підпунктом а) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у зв`язку із закінченням строку контракту.

Наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 04.02.2019 №55-ос позивача виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 з 05.02.2019 та знято з усіх видів забезпечення.

Однак, позивачу не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.03.2018.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 по справі №520/12327/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (пров. Інженерний, буд. 7, м. Харків, 61166, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, яка полягає у не виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.03.2018. Зобов`язано Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.03.2018.

Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до частини 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 по справі №520/12327/19 відповідачем нараховано та виплачено йому 23 січня 2020 року індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.03.2018, що у відзиві на позов не заперечувалося представником відповідача.

25.02.2020 року позивач звернувся од відповідача із заявою про здійснення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Проте, листом № 11/2138/Б-60 від 19.03.2020 року Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України відмовлено у виплаті компенсації втрати частини доходів. В обґрунтування відмови відповідач в листі зазначив, що індексація грошового забезпечення за період з 01.07.2015 року по 13.12.2015 року, 07.12.2016 по 01.03.2018 була нарахована та виплачена 23.01.2020 на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року у справі № 520/12327/19, тобто вже після набрання законної сили рішенням суду, отже, виплата індексації грошового забезпечення відбулася без затримок більш ніж на один календарний місяць. Тому, підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Компенсація громадянам доходів у разі їх несвоєчасної виплати здійснюється відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі - Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 Закону).

Відповідно до п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року.

Також відповідно до п. 3 цього Порядку, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Пунктом 4 Порядку № 159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону №1058-IV, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постанові від 18.07.2018 р. у справі №185/515/16-а, від 24.01.2019 року по справі № 159/1615/17, які враховуються судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Крім того, як свідчить позиція Європейського Суду у справі YvonnevanDuym v. Homme Office (case 41/74 Duym v. Homme Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Посилання відповідача на те, що індексація грошового забезпечення не входить до складу грошового забезпечення та не відноситься до інших грошових доходів, які підлягають компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 є безпідставними, оскільки індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Враховуючи те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 по справі №520/12327/19 відповідачем нараховано та виплачено ОСОБА_1 23 січня 2020 року індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 01.03.2018, чого не заперечував та підтвердив представник відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.07.2015 по 01.03.2018 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Позовна вимога про визнання протиправним рішення Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про відмову ОСОБА_1 у виплаті компенсації за період з 01.07.2015 по 01.03.2018 втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення не підлягає задоволенню, оскільки матеріали справ не містять доказів того, що Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України у відношенні позивача приймалося рішення про відмову у виплаті йому компенсації за період з 01.07.2015 по 01.03.2018 втрати частини доходів. Лист № 11/2138/Б-60 від 19.03.2020 року Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, яким повідомлено позивача про відмову у виплаті йому компенсації втрати частини доходів, не є рішенням.

За таких підстав, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог адміністративного позову.

Питання про судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 134, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.3 Прикінцевих положень, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (, адреса: пров. Інженерний, буд. 7,м. Харків,61166) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.07.2015 по 01.03.2018 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Обчислення строків оскарження рішення суду здійснюється з урахуванням п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Суддя О.В.Шевченко