Справа № 640/2798/19
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Київ № 640/2798/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А., секретар судового засідання Новаковська І.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Пилипенко Наталії Михайлівни про визнання протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ;

представника позивача - адвокат Чехонадський А.О.

Шутенко Сергій Михайлович звернувся до суду з позовом про:

- визнання протиправними дій слідого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Пилипенко Н.М., які виразились у здійсненні нею, 09.01.2019, відеозапису за допомогою відеокамери Panasonic ходу прямування ОСОБА_1 коридорними приміщеннями Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська 15, з четвертого поверху до виходу на вулицю;

- визнання протиправною бездіяльності слідого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Пилипенко Н.М., яка виразилась у неповідомленні нею, 09.01.2019, ОСОБА_1 про володільця персональних даних - відеозапису відеокамери Panasonic, на якому зафіксовано хід прямування ОСОБА_1 коридорними приміщеннями Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська 15, з четвертого поверху до виходу на вулицю, склад та зміст зібраних вказаних персональних даних, права ОСОБА_1 , визначені Законом України "Про захист персональних даних", мету збору зазначених персональних даних та осіб, яким передаються його персональні дані;

- зобов`язання слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Пилипенко Н.М. знищити відеозапис, здійснений нею, 09.01.2019, за допомогою відеокамери Panasonic, на якому зафіксований хід прямування ОСОБА_1 коридорними приміщеннями Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за адресою: вул. Голосіївська 15 м. Київ з четвертого поверху до виходу на вулицю.

Ухвалами суду: від 20.03.2019 - відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено строки для подання заяв по суті; від 13.05.2019 - витребувано докази в Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві; від 23.09.2019 - закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд адміністративної справи по суті. Підготовчі судові засідання відкладались у зв`язку з витребуванням доказів та за клопотання позивача. Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Підставами позову визначено протиправне проведення 09.01.2019 слідчим Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Пилипенко Н. М. відеозапису за допомогою відеокамери Panasonic перебування ОСОБА_1 у приміщенні Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська 15, після вчинення слідчим процесуальної дії на підставі Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), неповідомлення слідчим про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, що призвело до порушення особистого немайнового права позивача, визначеного Законом України "Про захист персональних даних" та Цивільним кодексом України.

Слідчий Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Пилипенко Н. М. правом на подання відзиву не скористалася.

Під час судового розгляду справи позивач та його представник позов підтримали.

Дослідивши письмові та електронні докази, суд установив.

Повісткою про виклик від 04.01.2019 ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 133, 135 КПК України викликано на 09.01.2019 на 10:00 год. в кабінет №412 Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (м. Київ, вул. Голосіївська, 15) для участі в проведенні процесуальних дій - допиту у кримінальному провадженні №0000203 від 16.10.2018, роз`яснено поважні причини неприбуття особи на виклик та наслідки неприбуття на виклик, повістку сформовано слідчою Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Пилипенко Н.М.

Позивачем додано до матеріалів справи електронний доказ - диск N0103P DVDPLUSR 16XB.

На відеозаписі (файл "Запис після сд 2019.01.09 121228"): з 00:01 секунди по 00:43 секунд відповідачем здійснюється фіксування на відеокамеру Panasonic позивача та його представника адвоката Чехонадського А.О.; на 00:09 секунді відеозапису на запитання представника Чехонадського А. О., на яких підставах здійснюється відеозйомка його та ОСОБА_1 слідча Пилипенко Н.А. відповіла "безпека слідчого"; після 00:09 секунди відповідач продовжила відеозйомку, коли ОСОБА_1 та його представник прямували коридорними приміщеннями та сходами Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

Згідно з рапортом Пилипенко Н.М. на ім`я начальника Голосіївського УП ГУНП у м. Києві полковника поліції Волошина О.С. вона здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000203 від 16.10.2018 , в ході якого нею було здійснено допит свідка ОСОБА_1 09.01.2019 із фіксуванням на відеокамеру Panasonic (три DVD диска). Диски долучено до матеріалів кримінального провадження, один з яких надано ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу допиту свідка від 09.01.2019 у кримінальному провадженні №0000203 від 16.10.2018 з 10:20 год. до 11:25 год. проведено допит свідка ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відносини, пов`язані із захистом, обробкою персональних даних врегульовані Законом України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 №;2297-VI (у редакції, чинній на час здійснення відповідачем обробки персональних даних 09.01.2019).

За змістом статті 5 Закону України "Про захист персональних даних" об`єктами захисту за цим Законом є персональні дані.

У статті 2 Закону України "Про захист персональних даних" наведено визначення персональних даних, за яким персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII (у редакції, чинній на час здійснення відповідачем обробки персональних даних 09.01.2019):

інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (частина перша);

не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (частина друга).

На думку суду, здійснений відповідачем відеозапис позивача є персональними даними в розумінні наведених норм, позаяк дозволяє ідентифікувати особу ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 11 Закону України "Про захист персональних даних" підставами для обробки персональних даних є:

згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних (пункт 1);

дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень (пункт 2);

укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних (пункт 3);

захист життєво важливих інтересів суб`єкта персональних даних (пункт 4);

необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом (пункт 5);

необхідність захисту законних інтересів володільця персональних даних або третьої особи, якій передаються персональні дані, крім випадків, коли потреби захисту основоположних прав і свобод суб`єкта персональних даних у зв`язку з обробкою його даних переважають такі інтереси (пункт 6).

Статтею 307 Цивільного кодексу України (ЦК України) встановлено:

фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру (частина перша);

фізична особа, яка погодилася на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, може вимагати припинення їх публічного показу в тій частині, яка стосується її особистого життя. Витрати, пов`язані з демонтажем виставки чи запису, відшкодовуються цією фізичною особою (частина друга);

знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом (частина третя).

На думку суду, зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що обробка персональних даних, зокрема, їх збирання у вигляді проведення відеозйомки фізичної особи, може бути здійснена за згодою такої особи або у випадках, визначених законом.

Як убачається з відеозапису на диску N0103P DVDPLUSR 16XB (файл "Запис після сд 2019.01.09 121228"), позивач заборонив відповідачу здійснювати його відеозйомку. Під час судового розгляду справи представник позивача наголосив, що відповідач здійснювала відеозйомку після закінчення процесуальної дії на підставі КПК України та без законних на те підстав. На відеозаписі зафіксовано як відповідач повідомляє позивача та його представника, що відеозйомка здійснюється для безпеки слідчого.

Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (у редакції, чинній на час здійснення відповідачем обробки персональних даних 09.01.2019) передбачено:

поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини (пункти 1-3 частини першої статті 18);

поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом (частина друга статті 30);

поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи (пункт 9 частини першої, частина друга статті 31);

поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці (стаття 40).

Відповідно до частини першої статті 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Адвокат позивача підтвердив, що під час здійснення слідчою процесуальної дії на підставі КПК України проводилась відеозйомка, однак після її закінчення відповідач продовжила здійснювати відеозапис прямування позивача з кабінету слідчого до виходу з приміщення Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська 15, з четвертого поверху до виходу на вулицю.

З урахуванням встановлених обставин, суд погоджується з доводами адвоката про відсутність правих підстав для здійснення відповідачем відеозйомки позивача. Доходячи такого висновку, суд ураховує, що відеозйомка здійснена без згоди позивача та без правових підстав, визначених статтею 11 Закону України "Про захист персональних даних", частини першої статті 307 ЦК України, статті 107 КПК України та наведених норм Закону України "Про Національну поліцію", оскільки така зйомка не була пов`язана з виконанням слідчою своїх повноважень (процесуальна дія закінчилась), не здійснювалась на виконання правочину, не була пов`язана з життєво важливими інтересами позивача або для захисту третіх осіб. При цьому з відеозапису не вбачається, що слідчому загрожувала якась небезпека, в матеріалах справи докази такої небезпеки в зв`язку з поведінкою позивача або внаслідок інших обставин відсутні. Судом не встановлено, що зйомка носила публічний характер і позивач міг погодитись з її проведенням. Зі змісту пояснення відповідача щодо підстав здійснення відеозйомки вбачається, що відеозапис здійснювався не у зв`язку з вчиненням нею процесуальної дії відповідно до КПК України чи для здійснення повноважень, визначених Законом України "Про Національну поліцію", наприклад, для захисту прав особи, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Відповідно до статті 32 Конституції України:

ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша);

не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

На думку суду, здійснення слідчою відеозйомки позивача є втручанням в особисте життя позивача, яке здійснено без законної підстави.

З урахуванням наведеного суд визнає обґрунтованими вимоги про визнання протиправними дій слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Пилипенко Н.М. щодо здійснення 09.01.2019 відеозйомки прямування ОСОБА_1 з четвертого поверху до виходу на вулицю в приміщенні Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, за адресою: місто Київ, вулиця Голосіївська 15. Відповідно підлягає задоволенню вимога про зобов`язати відповідача знищити здійснений 09.01.2019 відеозапис прямування ОСОБА_1 з четвертого поверху до виходу на вулицю в приміщенні Голосіївського УП ГУНП у м. Києві. Задовольняючи наведену вимогу судом ураховано, що в матеріалах справи відсутні докази передання носія разом з матеріалами кримінального провадження до органу Державного бюро розслідування чи знищення відеозапису.

На думку суду, належним способом виконання рішення суду в частині знищення відеозапису є знищення відеозапису в присутності позивача або в присутності не менше трьох осіб, про що має бути складено відповідний акт.

Позивачем заявлено вимогу про визнання протиправною бездіяльності слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві Пилипенко Н.М., яка виразилась у неповідомленні нею, 09.01.2019, ОСОБА_1 про володільця персональних даних - відеозапису відеокамери Panasonic, на якому зафіксовано хід прямування ОСОБА_1 коридорними приміщеннями Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Голосіївська 15, з четвертого поверху до виходу на вулицю, склад та зміст зібраних вказаних персональних даних, права ОСОБА_1 , визначені Законом України "Про захист персональних даних", мету збору зазначених персональних даних та осіб, яким передаються його персональні дані.

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України "Про захист персональних даних" суб`єкт персональних даних повідомляється про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, свої права, визначені цим Законом, мету збору персональних даних та осіб, яким передаються його персональні дані: в момент збору персональних даних, якщо персональні дані збираються у суб`єкта персональних даних; в інших випадках протягом тридцяти робочих днів з дня збору персональних даних.

У даному випадку визначальним для суду є те, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача знищити відеозапис, водночас визнання протиправним недотримання відповідачем процедури обробки персональних даних не призведе до відновлення порушеного права позивача. Крім того, як уже зазначалось, слідчою повідомлено позивача про мету здійснення відеозйомки - захист слідчого, також позивачу були відомі посада слідчого та установа, в якій вона проходила служба.

Щодо юрисдикції спору, то судом ураховано, що зйомка здійснювалась не під час виконання відповідачем функцій слідчого відповідно до КПК України, однак обробка персональних даних здійснювалась суб`єктом владних повноважень як посадовою особою органу Національної поліції.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) (посвідчення серії НОМЕР_1 від 30.12.2014). Оскільки сторонами не надано інших доказів понесення судових витрат, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Пилипенко Наталії Михайлівни щодо здійснення 09 січня 2019 року відеозйомки прямування ОСОБА_1 з четвертого поверху до виходу на вулицю в приміщенні Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, за адресою: вулиця Голосіївська 15, місто Київ.

Зобов`язати слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Пилипенко Наталію Михайлівну знищити здійснений 09 січня 2019 року відеозапис прямування ОСОБА_1 з четвертого поверху до виходу на вулицю в приміщенні Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, за адресою: вулиця Голосіївська 15, місто Київ.

У задоволенні решти позову відмовити.

Судові витрати присудженню не підлягають.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Слідчий Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Пилипенко Наталія Михайлівна (адреса місця служби: 03039, місто Київ, вулиця Голосіївська, будинок 15).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до пункту 3 Розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (зі змінами згідно з Законом України від 30.03.2020 №540-IX) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 12 червня 2020 року.

Суддя В.А. Донець