Справа № 607/4698/15-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2020 року

Київ

справа №607/4698/15-а

адміністративне провадження №К/9901/44017/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.11.2016 у складі судді Сташківа Н.М. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 у складі колегії суддів: Коваля Р.Й. (головуючий), Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М. у справі №607/4698/15-а за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про скасування рішення

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради (надалі - відповідач, Виконком), в якому просила скасувати рішення "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування" від 04.03.2015 №200 в частині демонтажу тимчасової споруди " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 ).

2. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.11.2016, яку залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

3. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено наступні обставини:

3.1. У відповідності до пункту 4 рішення Тернопільської міської ради від 30.04.2009 №5/26/81 суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 надано в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,0250 га для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "вул. Протасевича" з об`єктом торгівельно-побутового призначення за адресою:

АДРЕСА_1. 3.2 . 31.07.2009 між Тернопільською міської радою та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, зареєстрований у Тернопільській регіональній філії державного земельного кадастру 04.02.2010 (надалі - Договір оренди), згідно з пунктами 1 та 8 якого предметом даного договору стало строкове платне користування земельною ділянкою несільськогосподарського призначення - землями житлової та громадської забудови, що знаходиться в АДРЕСА_1 , строком на 5 років - з 30.04.2009 по 30.04.2014, після закінчення якого орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк, для чого повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

3.3. На підставі акту прийому-передачі земельної ділянки від 19.11.2009 проведено обстеження земельної ділянки площею 250,00 кв.м за адресою АДРЕСА_1 та зазначено, що вказана земельна ділянка є незабудованою. Цим актом також зафіксовано факт передачі ОСОБА_1 Тернопільською міською радою земельної ділянки в оренду з 30.04.2009 по 30.04.2014 для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "вул. Протасевича" з об`єктом торгівельно-побутового призначення.

3.4. 13.09.2010 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області надала суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва зупинки громадського транспорту "вул. Протасевича" з об`єктом торгівельно-побутового призначення по АДРЕСА_1 , зі строком дії дозволу до 01.06.2011.

3.5. 03.03.2011 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області видала суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 сертифікат відповідності №ТП000553, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта (окремого пускового комплексу) зупинки громадського транспорту "вул. Протасевича" з об`єктом торгівельно-побутового призначення за адресою АДРЕСА_1 проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

3.6. Рішенням Тернопільської міської ради від 19.11.2014 №1185 було визначено перелік об`єктів, які підлягають демонтажу, серед яких тимчасова споруда " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ).

3.7. Також, рішенням Тернопільської міської ради від 28.11.2014 №6/53/152 позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га для обслуговування зупинки громадського транспорту з об`єктом торгівельно-побутового призначення за адресою АДРЕСА_1 та вирішено припинити їй право користування зазначеною земельною ділянкою.

3.8. Оспорюваним рішенням Тернопільської міської ради "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування" від 04.03.2015 №200 вирішено організувати та провести роботи з демонтажу тимчасової споруди об`єкту торгівельно-побутового призначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (підприємницьку діяльність здійснює Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ) за адресою АДРЕСА_1 , в 20-ти денний термін з дня прийняття рішення, повідомивши суб`єкта господарювання про можливість самостійного демонтажу тимчасової споруди в 10-дениий термін.

3.9. Мотивами прийняття даного рішення було вказано звернення управління муніципальної поліції від 04.03.2015 №116/19, з якого вбачається, що торговий павільйон по АДРЕСА_1 здійснює торгівельну діяльність, не маючи договору оренди землі та погодження режиму роботи об`єктів сфери торгівлі та сфери обслуговування населення в м. Тернополі, а також рішення Тернопільської міської ради від 28.11.2014 №6/53/152, а в якості правової підстави - Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (надалі - Закон №280/97-ВР), Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VІ (надалі - Закон №3038-VІ) та Земельний кодекс України.

3.10. Крім того, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.03.2016 у справі №921/102/15-г/7, яке набрало законної сили, у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 та зобов`язання Тернопільської міської ради в місячний строк в обов`язковому порядку укласти та підписати з суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі від 31.07.2009 на той самий строк і на тих самих умовах - відмовлено повністю.

4. Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходили з того, що оспорюване рішення було прийняте відповідачем за наявності для цього правових підстав, оскільки у позивача були відсутні документ, що підтверджували право користування земельною ділянкою, на якій розташована спірна тимчасова споруда.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Позивачем подано касаційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.11.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

5.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що відповідач не забезпечив участі позивача в процесі прийняття оспорюваного рішення, а саме рішення не містить доказів допущення позивачем будь-яких порушень вимог земельного чи містобудівного законодавства. Крім того, скаржник вважає, що в силу вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161-XIV (надалі - Закон №161-XIV), укладений між позивачем та Тернопільською міською радою договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 залишався чинним. Наголошує на безпідставності покликання судів попередніх інстанцій на рішення Господарського суду Тернопільської області від 25.03.2016 у справі №921/102/15-г/7, якого не існувало на час прийняття відповідачем оспорюваного рішення. Скаржник також вважає, що суди попередніх інстанцій не повинні були брати до уваги рішення Тернопільської міської ради від 19.11.2014 №1185 та від 28.11.2014 №6/53/152, які безпосередньо не стосуються спірних правовідносин.

6. Відповідачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу подано не було.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. Під час розгляду касаційної скарги колегія суддів суду касаційної інстанції враховує приписи частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що була чинною до 08.02.2020, надалі - КАС України), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8. За змістом положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

9. Згідно з частинами 2-4 статті 28 Закону №3038-VI, тимчасовою спорудою торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності є одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

10. На виконання вказаних норм наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1330/20068, було затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (надалі - Порядок №244).

11. Норми Порядку №244 були чинним станом на час прийняття Виконкомом оспорюваного рішення "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування" від 04.03.2015 №200 в частині демонтажу тимчасової споруди " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що знаходиться у АДРЕСА_1 ).

12. Пунктами 2.1 та 2.17 Порядку №244 передбачено, що підставою для розміщення тимчасової споруди (надалі - ТС) є паспорт прив`язки (додаток 1). Строк дії паспорта прив`язки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень.

13. Видача позивачу сертифікату відповідності №ТП000553 закінченого будівництвом об`єкта (окремого пускового комплексу) зупинки громадського транспорту "вул. Протасевича" з об`єктом торгівельно-побутового призначення за адресою АДРЕСА_1 проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, мала місце 03.03.2011, тобто, до набрання чинності Порядком №244.

14. Водночас, пунктом 2.35 Порядку №244 визначено, що документація щодо встановлення ТС, видана до набрання чинності цим Порядком, дійсна до закінчення її терміну дії.

15. Отже, незалежно від дати видачі позивачу дозвільної документації на встановлення нею об`єкта торгівельно-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_1 (до моменту набрання чинності Порядком №244 чи після набрання ним чинності) така документація зберігала свою дію до закінчення зазначеного у ній строку.

16. Пунктами 2.30, 2.31 Порядку №244 встановлено, що в разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу. Розміщення ТС самовільно забороняється.

17. Таким чином, Порядком №244 визначено перелік підстав для здійснення демонтажу тимчасової споруди, до яких належить, зокрема: закінчення строку дії паспорта прив`язки (чи іншої документації); анулювання строку дії паспорта прив`язки (чи іншої документації); самовільне встановлення тимчасової споруди.

18. Слід також наголосити, що за нормами Порядку №244 під самовільним встановленням тимчасової споруди розуміється розміщення останньої за відсутності для цього визначених Порядком підстав, а саме, паспорту прив`язки чи іншої документації, виданої до набрання чинності Порядком №244.

19. З урахуванням наведеного, з`ясування тих обставин, чи видавався позивачу паспорт прив`язки або інша документації щодо встановлення тимчасової споруди - об`єкта торгівельно-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_1 та чи закінчився строк їх дії або чи було їх анульовано на момент прийняття відповідачем оспорюваного рішення стосовно проведення демонтажу цієї тимчасової споруди мали безпосереднє значення для правильного вирішення судами попередніх інстанцій даного спору.

20. Проте, суди попередніх інстанцій вказані обставини залишили поза увагою та не досліджували будь-яких доказів на користь підтвердження чи спростування наявності у позивача документів щодо розміщення спірної тимчасової споруди та строку їх дії. В основу своїх висновків щодо наявності у відповідача підстав для проведення демонтажу спірної тимчасової споруди судами попередніх інстанцій покладено виключно те, що строк дії укладеного між Тернопільською міської радою та суб`єктом підприємницької діяльності Шкарупою С .П . договору оренди землі від 31.07.2009 станом на час прийняття оспорюваного рішення закінчився, що не відповідає вимогам Порядку №244.

21. Згідно зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень, надалі - КАС України), судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

22. Як передбачено частинами 1, 4-5 статті 11 КАС України у вказаній редакції, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

23. При цьому, частиною 1 статті 138 КАС України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень) визначено, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

24. Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору, з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин, а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

25. Таким чином, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме, не з`ясували обставин з приводу того, чи видавався позивачу паспорт прив`язки або інша документації щодо встановлення тимчасової споруди - об`єкта торгівельно-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_1 та чи були у відповідача визначені Порядком №244 підстави для демонтажу цієї тимчасової споруди.

26. Зважаючи на норми частин 1-2 статті 341 КАС України (в редакції, чинній до 08.02.2020), суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості самостійно встановлювати фактичні обставини справи та/або додатково перевіряти наявні у матеріалах справи докази.

27. За приписами частини 2 статті 353 КАС України (в редакції, чинній до 08.02.2020), підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

В силу вимог частини 4 цієї статті, справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

28. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає до задоволення частково, а оскаржувані судові рішення слід скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. У зв`язку з цим, судом касаційної інстанції не надається оцінка решті доводів, наведених у касаційній скарзі.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.11.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 у справі №607/4698/15-а за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про скасування рішення - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Стеценко С.Г.

Чиркін С.М.