Справа № 759/970/20
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/970/20
пр. № 2-а/759/98/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Командира роти Управління патрульної поліції у м. Києві Тригуба Сергія Васильовича (03151, м. Київ. вул. Народного Ополчення, 9) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

20.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Командира роти Управління патрульної поліції у м. Києві Тригуба С.В. про скасування постанови від 16.01.2020 року серії ЕАК № 1981441 про накладення адміністративного стягнення.

Свою вимогу позивач обґрунтовує тим, що 16.01.2020 року поліцейським Тригубом С.В. було складено постанову серії ЕАК № 1981441, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУПАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Вказує, що він дотримувався всіх вимог правил дорожнього руху, відповідачем не були враховані його пояснення та заперечення В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що серед матеріалів про адміністративне правопорушення, крім оскаржуваної постанови, відсутні докази вчинення порушень вимог ПДР, адміністративний матеріал не оформлений належним чином. А тому позивач вважає, що дану постанову винесено незаконно і з грубим порушенням норм законодавства, за правопорушення, якого позивач не скоїв.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2020 року провадження у справі відкрито. Постановлено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Згідно положень ст.12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетом є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 10 ч.6 ст. 12 КАС України, визначено, що справами незначної складності є справи, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії передбачені ч. 3 ст. 257 КАС України, а також положення ст.ст. 268, 269, 286 КАС України, якими встановлено особливості розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, а тому приходить до висновку, що вказана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Командиром роти Управління патрульної поліції у м. Києві Тригубом С.В. 16.01.2020 відносно ОСОБА_1 було складено постанову серії ЕАК № 1981441 від 16.01.2020про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.4.б ПДР - порушення вимог знаків пріоритетів на підставі чого на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн 00 коп.

Згідно з даними, що містяться у вказаній постанові, ОСОБА_1 16.01.2019р. о 04.05 год. на вул. Медова, 2 в м. Києві, керуючи транспортним засобом LANOS, номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п. 8.4.б ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, відповідачем в п. 5 оскаржуваної постанови не вказано один із обов`язкових реквізитів постанови, а саме марку автомобіля, яким керував позивач, натомість зазначено лише модель автомобіля.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Позивач зазначає, що свою вину заперечував, оскільки позивач фактично виконав вимоги ПДР і здійснив короткочасну зупинку перед встановленим дорожнім знаком «Проїзд без зупинки заборонено». Крім того, представник поліції не довів факт здійснення порушення Правил дорожнього руху належними доказами.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів відеофіксації або фотофіксації порушення Командиром роти, капітаном поліції Управління патрульної поліції у місті Києві Тригубом С.В. надано не було.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, Командиром роти, капітаном поліції Управління патрульної поліції у місті Києві Тригубом С.В. не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 16.01.2020 посадова особа патрульної поліції припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Водночас, як вбачається зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.01.2020 серії ЕАК № 1981441 позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2, у той час як розділом 33 Правил дорожнього руху передбачено, що якщо безпосередньо перед перехрестям встановлено знак 2.2, то йому повинен передувати знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2, у відповідності до якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі. Таким чином, відповідачем також не доведено факт встановлення перед перехрестям знаку 2.1 і відповідно факту порушення його вимог щодо ненадання дороги транспортним засобам. Про що жодним чином не відображено в оскаржуваній постанові. Зазначене відповідає також і підпункту б п. 8.4 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що знаки пріоритету покликані саме встановлювати черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи Командиром роти Управління патрульної поліції у м. Києві Тригубом С.В. при винесені постанови від 16.01.2020 не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, відповідачем жодним доказом не було доведено факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, у ній не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не зазначено мотиви відхилення заперечень правопорушника. Відсутні такі докази і в матеріалах справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За наведених вище обставин у їх сукупності факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Посилання позивача на те, що він правил дорожнього руху України не порушував відповідачем не спростовано належними доказами, не надано суду жодного доказу на підставі якого встановлено наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , матеріалів, що потягли за собою притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надано.

Відповідно до положень ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, не дивлячись на належне повідомлення про розгляд справи та пропозицію надати відзив на позов, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної постанови від 16.01.2020 серії ЕАК № 1981441.

Оскільки доводи позивача відповідачем не спростовані, суд знаходить доведеним, що інкримінованованого йому правопорушення він не вчинював, а відтак притягнений до адмінвідповідальності неправомірно.

Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Таким чином, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 , Ідн . код НОМЕР_2 ) до Командира роти капітана поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Тригуба Сергія Васильовича (03151, м. Київ. вул. Народного Ополчення, 9)про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1981441 від 16.01.2020 року, винесену Командиром роти капітаном поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Тригубом Сергієм Васильовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя І.Ю. Миколаєць