Справа № 826/26522/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2020 року

Київ

справа №826/26522/15

адміністративне провадження №К/9901/4668/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

секретар судового засідання - Титенко М.П.,

за участю:

представників позивача: Лазорко Е.І., Мазур Ю.П.,

представників відповідача - Малогіна А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2017 (суддя Абров Є.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 (головуючий суддя Файдюк В.В., судді: Мєзєнцев Є.І., Чаку Є.В.) у справі № 826/26522/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "ФІНАНС БАНК" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення--рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Фінанс Банк» (надалі - позивач або ПАТ «Фінанс Банк», Банк) звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.11.2017 року № (форми «Р»).

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю висновків акта ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві від 26.10.2015 року №1297/26-53-22-03-21/19193869 «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки публічного акціонерного товариства «Фінанс Банк» (код за ) з питань, що стали предметом оскарження, викладених у запереченнях від 21.08.2015 №873 на акт перевірки від 17.08.2015 №1008/26-53-22-03-21/36862747 за період з 01.01.12 по 31.12.14». Позивач не погоджується з позицією контролюючого органу про порушення Банком норм п. 44.1 ст. 44, пп. 135.4.2 п. 135.4 ст. 135 Податкового кодексу України. Вважає, що дохід від операцій з торгівлі цінними паперами (простими векселями) у 2012 році був ним в повному обсязі відображений в декларації з податку на прибуток за 2012 рік (а саме в ряд. 02 ОД та додатку ЦП до такої Декларації) у відповідності з приписами Податкового кодексу України, що підтверджується також наявними у Банка первинними документами. Натомість контролюючий орган помилково кваліфікував отримані Банком доходи від операцій з торгівлі цінними паперами (порядок оподаткування яких регулюється окремо нормою, - п. 153.8 ст. 153 Податкового кодексу України), - як «інші доходи» від банківських операцій, що оподатковуються у загальному порядку згідно з абз. «ж» - «з» пп. 135.4.2 п. 135.4 ст. 135 цього Кодексу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "ФІНАНС БАНК" задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 12 листопада 2015 року №.

Суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що позивач діяв у відповідності до діючого податкового законодавства.

Відповідач подав касаційну скаргу, в якій зазначив, що рішення судів є необґрунтованими, винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягають скасуванню. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, отримані Банком доходи від операцій з торгівлі цінними паперами належать до «інших доходів» від банківських операцій, що повинно оподатковуватися у загальному порядку згідно з абз. «ж» - «з» пп. 135.4.2 п. 135.4 ст. 135 цього Кодексу. Доводи касаційної скарги аналогічні доводам, зазначеним в апеляційній скарзі.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить суд відмовити у її задоволенні та залишити рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань, що стали предметом оскарження викладених в запереченні від 21 серпня 2015 року №873 на акт перевірки від 17 серпня 2015 року №1008/26-53-22-03-21/19193869 за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року. За результатами такої перевірки складений акт від 26 жовтня 2015 року №1297/26-53-22-03-21/19193869.

Згідно висновків акта перевірки, відповідач встановив порушення позивачем норм п. 44.1 ст. 44, пп. 135.4.2 п. 135.4 ст. 135 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження ПАТ «Фінанс Банк» податку на прибуток за 2012 рік на загальну суму 6 300 000 грн. Суть зазначених порушень, на думку перевіряючих, полягає у неправомірному заниженні Банком суми доходу у розмірі 30 000 000 грн., отриманої за результатами операцій з врахування векселів та їх подальшого продажу підприємствам, які мають ознаки фіктивності.

12 листопада 2015 року ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі зазначеного акта перевірки прийняла оспорюване у справі податкове повідомлення-рішення за № (форми «Р»), яким визначило позивачу до сплати суму грошового зобов`язання з податку на прибуток банківських організацій у розмірі 7 875 000 грн., в тому числі 6 300 000 грн. за основним платежем, 1 575 000 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Також, судами встановлено, що 8 травня 2012 року між ПАТ «ТММ-Банк» (попередня назва ПАТ «Фінанс Банк») та ТОВ «СТОІК-КОММЕРС» (як пред`явником) були укладені однотипні за змістом договори врахування векселів за №ДД 330-02 і №ДД 330-03, відповідно до умов п. 1.1 яких пред`явник передає у власність Банку:

- вексель серії АА № 2357674 номінальною вартістю 15 440 000,00 грн., дата складання - 27 березня 2012 року, дата погашення - 28 квітня 2017 року, векселедавець ТОВ «Парадіз Холдінг», шляхом здійснення іменного (бланкового) індосаменту на ньому з метою його подальшого врахування Банком (згідно договору №ДД 330-02);

- вексель серії АА № 2020807 номінальною вартістю 14 560 000,00 грн., дата складання - 27 березня 2012 року, дата погашення - 28 квітня 2017 року, векселедавець ТОВ «Гранд Трейдинг», шляхом здійснення іменного (бланкового) індосаменту на ньому з метою його подальшого врахування Банком (згідно договору № ДД 330-03).

Умовами п. 1.2 цих договорів врахування векселів передбачено, що сума договору за врахованим векселем, згідно з Реєстром пред`явлення до врахування векселів становить: 10 835 087,72 грн. - згідно умов договору №ДД 330-02; 10 217 543,86 грн. - згідно умов договору №ДД 330-03.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.5 цих договорів Банк набуває прав законного векселедержателя по векселю шляхом його врахування, яким пред`явник є векселедержателем (п. 1.3. Договорів).

Моментом переходу права власності на вексель від пред`явника до Банка вважається момент оформлення індосаменту та фактичної його передачі за Реєстром пред`явлення до врахування векселів.

Також згідно з п. 3.1 Банк зобов`язаний протягом 3-х банківських днів з моменту надання Реєстру пред`явлених до врахування векселів та самих векселів, перерахувати на поточний рахунок пред`явника суму, що визначена в п. 1.2 цього договору.

На підтвердження обставин придбання вказаних векселів судами досліджено копії відповідних договорів про врахування векселів від 08 травня 2012 року, реєстри пред`явлених до врахування векселів від 08 травня 2012 року за №1 і №2, платіжні доручення від 08 травня 2012 року за №1 і № 2 про оплату за векселі згідно відповідних договорів врахування векселів на загальну суму 21 052 631,58 грн., виписки по особовим рахункам Банку за період з 01 січня 2012 року по 25 листопада 2016 року, самих векселів.

Зі змісту наданих документів встановлено, що позивач став власником цінних паперів - векселів серії АА № 2357674 (векселедавець ТОВ «Парадіз Холдінг») та серії АА № 2020807 (векселедавець ТОВ «Гранд Трейдинг»), що не заперечується відповідачем. Сума понесених позивачем витрат у зв`язку придбанням вказаних векселів становила 21 052 631,58 грн.

В подальшому, 27 грудня 2012 року, між ПАТ «ТММ-Банк» (як продавцем) і ТОВ «Укртрейд Лімітед» (як покупцем), в особі повіреного покупця - ТОВ «СІТІ БУД», був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ92/2712/008 від 27 грудня 2012 року, відповідно до якого позивач зобов`язується передати покупцеві у власність (продати), а покупець зобов`язується прийняти й оплатити векселі прості з іменним (бланковим) індосаментом - вексель серії АА № 2357674 (векселедавець ТОВ «Парадіз Холдінг», дата складання - 27 березня 2012 року, дата погашення - 28 квітня 2017 року), номінальною вартістю 15 440 000 грн., та вексель серії АА № 2020807 (векселедавець ТОВ «Гранд Трейдинг», дата складання - 27 березня 2012 року, дата погашення - 28 квітня 2017 року), номінальною вартістю 14 560 000 грн.

Згідно з п. 1.2 цього договору загальна сума договору становить 22 216 317,26 грн. (в тому числі сума продажу векселя серії АА № 2020807 - 10 782 319,31 грн., сума продажу векселя серії АА № 2357674 - 11 433 997,95 грн).

Пунктами 2.4, 2.5 і 2.6 зазначеного договору передбачено, що оплата здійснюється шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця, згідно виставлених продавцем вимог на виконання. Передача цінних паперів за іменним (бланковим) індосаментом, що вказані у п. 1.1 даного договору, здійснюється згідно акта прийому-передачі цінних паперів, підписаного уповноваженими представниками сторін протягом 3-х днів від дня отримання грошових коштів. Сторони вважаються такими, що виконали свої зобов`язання за даним договором, а цінні папери вважаються переданими з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акта прийому-передачі цінних паперів.

На підтвердження обставин проведення зазначеної господарської операції позивачем були надані копії акта прийому-передачі цінних паперів від 27 грудня 2012 року, відповідно до якого позивач передав ТОВ «Укртрейд Лімітед» прості векселі серії АА № 2020807 та серії АА № 2357674, загальною номінальною вартістю 30 000 000 грн., меморіальних ордерів № 730 від 27 грудня 2012 року на суму 11 433 997,95 грн. (призначення платежу: «Продаж векселю зг. Дог. БВ92/2712/008 від 27.12.12 р. (АА № 2357674)») та № 732 від 27 грудня 2012 року на суму 10 782 319,315 грн. (призначення платежу: «Продаж векселю зг. Дог. БВ92/2712/008 від 27.12.12 р. (АА № 2020807)»).

Крім того, 27 грудня 2012 року між ПАТ «ТММ-Банк» (як покупцем) та ТОВ «Укртрейд Лімітед» (як продавцем) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ32/2712/004 (який відповідно до додаткової угоди від 27 грудня 2012 року до цього ж договору № БВ32/2712/004 є договором врахування векселів), за умовами якого ТОВ «Укртрейд Лімітед» передало у власність Банку вексель серії АА № 2020807, номінальною власністю 14 560 000 грн, дата складання - 27 березня 2012 року, дата погашення - 01 квітня 2013 року, за загальною сумою договору - 14 272 449,44 грн.

З пояснень позивача, наданих судам попередніх інстанцій, встановлено, що збільшення вартості відчуження векселю серії АА № 2020807 за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ32/2712/004 від 27 грудня 2012 року зумовлено тим, що строк платежу (дата погашення) за цим векселем був значно скорочений, а саме з 28 квітня 2017 року до 01 квітня 2013 року, що, у свою чергу, відображається на суттєвому зменшенні строку відволікання розміщених Банком коштів за даною господарською операцією та часом отримання Банком прибутку, який становить позитивну різницю між номінальною вартістю векселя при його погашенні та ціною продажу за даним договором (14 560 000,00 грн. - 14 272 449,44 грн. = 287 550,56 грн.).

Також, цього ж дня, між Банком (як покупцем) і ТОВ «Укртрейд Лімітед» (як продавцем) був укладений договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ32/2712/006, за яким ТОВ «Укртрейд Лімітед» продав Банку цінні папери (облігації дисконтні іменні (серія А), форма існування ЦП - документарна/знерухомлені в депозитарії, Емітент ЦП - ТОВ «НАВІУМ» (код за ), номінальна вартість ЦП - 11,00 грн. за облігацію, загальна кількість ЦП - 1 009 386 шт., загальна номінальна вартість ЦП - 11 103 246,00 грн.) з загальною ціною продажу - 7 943 867,82 грн.

Враховуючи, що вимоги вказаних сторін за договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ92/2712/008, договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ32/2712/004 та договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ32/2712/006 є зустрічними, рівними, однорідними - виражені в одній і тій самі валюті, строк виконання зобов`язань за договорами настав, Банк і ТОВ «Укртрейд Лімітед» відповідно до ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України домовились про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, шляхом укладання акта про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 27 грудня 2012 року.

На підтвердження зазначеної операції судами досліджено договори купівлі-продажу цінних паперів, акти прийому-передачі цінних паперів за такими договорами та акт припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог .

Загальний фінансовий результат, тобто, різниця між витратами на придбання та доходами від реалізації від операцій з цінними паперами серії АА № 2020807 та серії АА № 2357674 склав 1 163 685,68 грн.

Сума позитивного фінансового результату (1 163 685,68 грн.) від операцій з векселями серії АА № 2020807 та серії АА № 2357674 була включена Банком в дохід за результатами 2012 року та відображена у ряд. 02 ОД декларації з податку на прибуток за 2012 рік (у межах загальної суми 22 238 323 грн.) та у ряд. 3, 3.1 додатку ЦП до зазначеної Декларації (в межах загальної суми прибутку по операціях з іншими цінними паперами 4 178 820 грн.).

01 квітня 2013 року Банком, як векселедержателем векселя серії АА № 2020807, згідно договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ32/2712/004 від 27 грудня 2012 року, було пред`явлено вказаний вексель до оплати векселедавцю - ТОВ «Гранд Трейдинг» за номінальною вартістю. На підтвердження обставин фактичного погашення векселя серії АА № 2020807 та отримання оплати за таким векселем позивач надав суду копії наступних документів: акта №1 пред`явлення векселів до платежу від 01 квітня 2013 року; платіжного доручення №М142 від 01 квітня 2013 року на суму 14 560 000 грн. з призначенням платежу: «Оплата за вексель простий згідно акту пред`явлення векселів до платежу №1 від 01 квітня 2013 року»; свіфт-повідомлення банка платника - АТ «КБ «СОЮЗ» від 01 квітня 2013 року.

В той же день Банк на підставі договору купівлі-продажу облігацій №ДД-01.004/13 з ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Європейські технології» реалізував останньому попередньо придбані у ТОВ «Укртрейд Лімітед» на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ32/2712/006 від 27 грудня 2012 року цінні папери (облігації дисконтні іменні (серія А), форма існування ЦП - документарна/знерухомлені в депозитарії, Емітент ЦП - ТОВ «НАВІУМ» (код за ), номінальна вартість ЦП - 11,00 грн. за облігацію, загальна кількість ЦП - 1 009 386 шт.

Однак. за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган дійшов висновку, що за результатами відчуження у 2012 році векселів серії АА № 2020807 та серії АА № 2357674 Банк мав включити до доходів від банківських операцій суму доходу в розмірі 30 000 000 грн. - номінальну вартість вказаних цінних паперів, - як «інші доходи», що пов`язані зі здійсненням банківських (кредитних) операцій, в порядку п.п. «ж» і «з» пп. 135.4.2 п. 135.4 ст. 135 Податкового кодексу України.

Також, посилаючись наявну у базах даних АІС «Податковий блок» інформації, зокрема про: показники останньої поданої ТОВ «Стоік-Коммерс», ТОВ «Гранд Трейдінг», ТОВ «Парадіз Холдінг», ТОВ «СІТІ БУТ», ТОВ «Укртрейд Лімітед» податкової звітності з податку на прибуток підприємств, стан платника (актуальний на момент проведення документальної перевірки, тобто у 2015 році), адресу місцезнаходження, основний вид діяльності за КВЕД, кількість працюючих на підприємстві та висновки оперативного управління ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, за якої контролюючий орган дійшов висновку про наявність у перелічених вище контрагентів позивача ознак «фіктивності».

12 листопада 2015 року ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі зазначених висновків, викладених в акті перевірки, прийняла оспорюване у справі податкове повідомлення-рішення за № (форми «Р»), яким визначило позивачу до сплати суму грошового зобов`язання з податку на прибуток банківських організацій у розмірі 7 875 000 грн., в тому числі 6 300 000 грн. за основним платежем, 1 575 000 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, повноти встановлення обставин та їх правової оцінки суд касаційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ч.,ч. 1, 5 ст. 3, ст. 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» цінними паперами є документи встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчують грошові або інші майнові права, визначають взаємовідносини особи, яка їх розмістила (видала), і власника, та передбачають виконання зобов`язань згідно з проспектом їх емісії (за емісійними цінними паперами), а також можливість передачі прав, що випливають із цих документів, іншим особам, визначено групи цінних паперів, які можуть бути у цивільному обороті, серед яких зазначено боргові цінні папери (боргові цінні папери - цінні папери, що посвідчують відносини позики і передбачають зобов`язання емітента сплати у визначений строк кошти відповідно до зобов`язання), до яких Законом віднесено вексель, який є цінним папером, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов`язань та стягнення за векселями визначаються законом.

Згідно до пп. 135.4.2 п. 135.4 статті 135 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов`язань, та включає дохід банківських установ, до якого, у свою чергу, включаються: а) процентні доходи за кредитно-депозитними операціями (в тому числі за кореспондентськими рахунками) та цінними паперами, придбаними банком; б) комісійні доходи, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, наданими гарантіями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) прибуток від операцій з торгівлі цінними паперами; г) прибуток від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; ґ) позитивне значення курсових різниць відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; д) надлишкові суми страхового резерву, що підлягають включенню до доходу згідно з пунктами 159.2, 159.4 статті 159 цього Кодексу та суми заборгованості, що підлягають включенню до складу доходів згідно з пунктом 159.5 статті 159 цього Кодексу; е) доходи від відступлення права вимоги боргу третьої особи або виконання вимоги боржником (факторингу) згідно з пунктом 153.5 статті 153 цього Кодексу; є) дохід, пов`язаний з реалізацією заставленого майна; ж) інші доходи, прямо пов`язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші доходи, передбачені цим розділом.

Пунктом 137.8 ст. 137 Податкового кодексу України (у відповідній чинній на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами редакції) визначено, що датою отримання доходів платника податку від проведення кредитно-депозитних операцій є дата визнання процентів (комісійних та інших платежів, пов`язаних зі створенням або придбанням кредитів, вкладів (депозитів), визначена згідно з правилами бухгалтерського обліку.

Водночас статтею 153 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПКУ) запроваджено порядок оподаткування операцій особливого виду, зокрема пунктом 153.8 Кодексу встановлено правила оподаткування операцій з торгівлі цінними паперами, деривативами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами.

Абзацом четвертим пункту 153.8 статті 153 ПКУ передбачено, що платник податку веде відокремлений облік фінансових результатів операцій з цінними паперами в розрізі окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав в тому числі окремий облік операцій з цінними паперами, придбаними під час їх розміщення, повторного продажу емітентом чи в результаті здійснення внеску до статутного капіталу.

Абзаци другий та третій пункту 153.8 статті 153 ПКУ для цілей ведення такого відокремленого обліку фінансових результатів зазначених операцій визначають терміни «доходи» та «витрати».

Так, для цілей цього підпункту під терміном «доходи» слід розуміти суму коштів або вартість майна, отриману (нараховану) платником податку від продажу, обміну, викупу емітентом, погашення або інших способів відчуження цінних паперів, або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, а також вартість будь-яких матеріальних цінностей чи нематеріальних активів, які передаються платнику податку в зв`язку з таким продажем, обміном, викупом емітентом, погашенням або відчуженням.

Під терміном «витрати» слід розуміти суму коштів або вартість майна, сплачену (нараховану) платником податку продавцю (у тому числі емітенту під час розміщення) цінних паперів, або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, як компенсація їх вартості.

Згідно з абзацом 5 пункту 153.8 статті 153 ПКУ якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду, від`ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду наступних звітних періодів у порядку, визначеному статтею 150 цього розділу.

Відповідно до абзацу шостого пункту 153.8 статті 153 ПКУ якщо протягом звітного періоду доходи від продажу (обміну, викупу емітентом, погашення або інших способів відчуження) кожного з окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або інших, ніж цінні папери, корпоративних прав цього ж виду протягом такого звітного періоду (з урахуванням від`ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами або іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами цього ж виду минулих періодів), прибуток включається до складу доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду.

Платник податку веде відокремлений облік фінансових результатів операцій з цінними паперами в розрізі окремих видів цінних паперів та інших, ніж цінні папери, корпоративних прав, в тому числі окремий облік операцій з цінними паперами, придбаними під час їх розміщення, повторного продажу емітентом чи в результаті здійснення внеску до статутного капіталу.

Отже, законодавець виокремив операції з торгівлі цінними паперами, деривативами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, як операції особливого виду, та передбачив окремий облік їх фінансових результатів, встановивши спеціальні правила його визначення. згідно з п. 153.8 ст. 153 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Усі інші витрати та доходи платника податку, крім витрат та доходів за операціями з цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, визначеними цим підпунктом, враховуються у визначенні об`єкта оподаткування такого платника податку на загальних умовах, встановлених цим Кодексом.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що витрати та доходи за операціями з цінними паперами, до яких закон відносить векселі, в тому числі операції з врахування векселя, не враховуються у визначенні об`єкта оподаткування такого платника податку на загальних умовах, встановлених податковим законодавством, а тому твердження контролюючого органу про порушення ПАТ «Фінанс Банк» вимог абз. «ж» - «з» пп. 135.4.2 п. 135.4 статті 135 Податкового кодексу України, який передбачає порядок визначення доходів, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування у звітному періоді з інших доходів на загальних підставах, є необґрунтованими.

Крім того, висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.01.2017 року №10341/16-45/416-418/17-45 за результатами проведеної судово-економічної експертизи вказується, що висновки акта перевірки про заниження ПАТ «Фінанс Банк» суми доходів на загальну суму 30 000 000 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 6 300 000 грн. за 2012 рік, документально не підтверджуються.

Незгода податкового органу з наведеним висновком експертів, на якій ґрунтується апеляційна скарга відповідача, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відтак, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що твердження відповідача про фіктивність операцій з векселями серії АА № 2020807 та серії АА № 2357674, що вчинені позивачем у 2012 році, спростовуються наявними матеріалами справи, відповідно, податкове повідомлення-рішення від 12 листопада 2017 року №, яким позивачу донараховано до сплати суму податку на прибуток у розмірі 7 875 000 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві- залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду