Справа № 400/572/20
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 р. № 400/572/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:Приватне підприємство "ОНІКС - ОПТ", вул. Соборна, 58,Воскресенське,Вітовський район, Миколаївська область,57210

до відповідача:Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович, а/с № 78,Миколаїв,54001 Приватне підприємство "Ажіо.", вул. Хрещатик, 214,Черкаси,Черкаська область,18002

треті особи:Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", вул. Лєскова, 9,Київ11,Центральна Частина Києва, Київ,01011

про:визнання дій протиправними та скасування висновку затвердженого 21.01.2020 р.,

В проваджені Миколаївського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Приватне підприємство "ОНІКС - ОПТ" до Приватного підприємства "Ажіо.", Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича, третя особа Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" про визнання протиправними дії приватного виконавця Куліченка Д.О. з проведення оцінки арештованого рухомого майна та скасування висновку суб`єкта оціночної діяльності ПП «Ажіо.» , що затверджений 21.01.2020 р. директором ОСОБА_1 . про оцінку надежного ПП «Онікс-Опт » транспортного засобу марки Lexus, модель LX 450, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , тип - ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; забезпечити позов шляхом заборони ДП "Сетам", , п. і. 01001, м.Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-Б проведення 21.02.2020 року і в іншу дату до вступу рішення суду в законну силу аукціону про примусову реалізацію належного ПП " Онікс-Опт" транспортного засобу марки Lexus, модель LX 450, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , тип - ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , лот №404514.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що субєктом оціночної діяльності протиправно, всупереч вимогам законодавства та із заниженням реальної вартості здійснено оцінку рухомого майна позивача, а замовником оцінки майна приватним виконавцем Куліченко Д.О. виконавчого округу Миколаївської області протиправно передано рухоме майно за такою вартістю на примусові торги.

Ухвалою суду від 04.02.2020 р. відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду.

11.02.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про проведення судової товарознавчої експертизи для визначення дійсної ринкової вартості автомобіля.

12.02.2020 року від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 12.02.2020 о 10:45 , в звязку з тим,що бере участь в судовій справі в іншому суді.

12.02.2020 року від представника 1 надійшло клопотання про залучення до справи третьої особи.

Ухвалою суду від 12.02.2020 р. суд відмовив в задоволенні клопотання про проведення судової товарознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 12.02.2020 р. суд відмовив в задоволенні клопотання про залучення третьої особи.

19.02.2020 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі з підстав необґрунтованості позовних вимог та подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

18.03.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з запровадженням карантину через спалах у світі короновірусу.

01.04.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з продовженням карантину через спалах у світі короновірусу.

03.04.2020 року від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення в яких АТ «Райффайзен банк Аваль» заперечує проти даного позову та просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши документи наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича перебуває виконавче провадження №60509350 з примусового виконання виконавчого документа, а саме виконавчий напис №2429 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. 29.10.2019 про звернення стягнення на рухоме майно: транспортний засіб марки Lexus, модель LX 450, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , тип - ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачу. Зазначене рухоме майно на підставі договору застави транспортних засобів від 11.05.2017 р., що посвідчений приватним нотаріусом Вітовского районного нотаріального округу Миколаївської області Красновою С.М. та зареєстрований в реєстрі за №492 з додатковою угодою від 04.09.2018 р. за реєстр. №737 до нього, передане в заставу ПАТ «Райффайзен банк Аваль». Зазначений договір застави був укладений в забезпечення виконання зобов`язань за генеральним договором на здійснення кредитних операцій №01/42-0-1111-025 від 15.03.2011, в рамках якого укладено кредитний договір № 010/Д2-1- КБ/062 від 19.10.2016 між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «Діонісій VN». За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного рухомого майна ПП «Онікс-Опт» пропоную задовольнити вимоги АТ «Райффайзен банк Аваль» щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 010/Д2-1- КБ/062 від 19.10.2016р. укладеним в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/42-2-1/11-025 від 15.03.2011 р., за яким позичальником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями за період з 18.10.2019 по 29.10.2019 року (строк за яким проводиться стягнення) в розмірі 2 053 000,00 грн, що є сумою простроченої заборгованості по кредиту.

05.11.2019 року відповідачем 1 відкрито виконавче провадження.

21.01.2020 року відповідачем 1 складено постанову про опис та арешт майна боржника (позивача), згідно якої накладено арешт на рухоме майно: транспортний засіб марки Lexus, модель LX 450, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , тип - ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

21.01.2020 року ПП «Ажіо.» складено звіт №163/20 про незалежну оцінку по визначенню вартості КТЗ, його складників, а саме: Lexus LX 450, ідентифікаційний номер VIN НОМЕР_3 НОМЕР_4 , що належить юридичній особі ПП «Онікс-Опт», за результатами якого надано висновок, що ринкова вартість вищезгаданого автомобіля, на дату оцінки становить 1 874 700,00 грн.

Не погодившись з оцінкою вартості рухомого майна, позивач звернувся до суду.Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №1404-VIII).

Статтею 1 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема виконавчого напису нотаріуса.

В силу вимог частини першої, абзаців 1-3 частини другої статті 56 Закону України №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Також, відповідно до частини першої статті 20 Закону України №1404-VIII, для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Частиною третьою статті 57 Закону України №1404-VIII передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Наведене в сукупності свідчить, що приватний виконавець після проведення всіх необхідних виконавчих дій, зокрема, у десятиденний строк після вчинення опису та накладення арешту на майно, зазначене у виконавчому документі, виніс постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Приватне підприємство «Ажіо.».

Щодо посилання позивача на те, що вартість об`єкту оцінки рухомого майна є заниженою та обліковується балансовою вартістю, то суд зазначає наступне.

Згідно з висновку про вартість рухомого майна проведеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Ажіо.» від 21 січня 2020 року вбачається, що ринкова вартість об`єкта оцінки, на дату оцінки становить 1 874 700,00 грн.

Частиною 5 статті 57 Закону України №1404-VIII передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

24.01.2020 року на адресу позивача надійшов лист від приватного виконавця Куліченко Д.О., в якому знаходилось повідомлення приватного виконавця про отримання висновку субєкта оціночної діяльності ПП «Ажіо.» та копія висновку ПП «Ажіо.» про проведення оцінки арештованого рухомого майна, а саме: автомобіля Lexus, модель LX 450, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки наданої ПП «Онікс-Опт» запропоноване в заставу рухоме майно належить позивачу на праві приватної власності та обліковується на балансовому рахунку № НОМЕР_5 , а саме: транспортний засіб марки Lexus, модель LX 450, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , тип - ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік обліку на баланс 2016, балансова вартість якого становить 1 934 544,00 грн.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що балансова вартість рухомого майна свідчить про заниження суб`єктом оціночної діяльності вартості майна, оскільки з моменту обліку рухомого майна на балансі підприємства до моменту здійснення суб`єктом оціночної діяльності оцінки рухомого майна, протягом 4 років змінився як стан об`єкту оцінки, так і ринкові ціни на об`єкт оцінки в країні, та за її межами.

Із наданої довідки про облікову балансову вартість об`єкту оцінки вбачається, що вартість вказаного майна становить 1 934 544,00 грн.

Однак довідка про взяття об`єкту оцінки на баланс підприємства в 2016 році із зазначенням балансової вартості не може бути підтвердженням реальної вартості об`єкта станом на 2020р.

Частиною третьою статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон № 2658-III) встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Відповідно до статті 3 Закону № 2658-III оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону № 1404-VIII для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Пунктами 15, 16 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Національний стандарт № 1) регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, та повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.

При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Згідно з пунктом 59 Стандарту звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Документи та інші інформаційні матеріали, зібрані оцінювачами в процесі проведення оцінки майна, разом із звітом про оцінку майна зберігаються в архіві суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання не менше ніж п`ять років, якщо інше не встановлено договором на проведення оцінки майна.

Дослідивши зміст висновку про вартість майна, здійсненим ПП «Ажіо.» від 21 січня 2020 року, суд не вбачає підстав для висновку про недотримання у ньому суб`єктом оціночної діяльності вимог до оформлення висновку.

При цьому, позивач у позовній заяві фактично мотивує свої позовні вимоги лише незгодою з вартістю його рухомого майна, визначеного у вказаному висновку, вважаючи таку вартість заниженою.

З даного приводу суд зауважує, що за приписами Закону №1404-VIII виконавець не наділений повноваженнями ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або ж проводити оцінку рухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучати експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомляти сторонам результати визначення вартості майна. У своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Крім того, суд не бере до уваги твердження позивача, що ринкова вартість оціненого майна суттєво занижена, оскільки останній не вказує які саме пункти Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» порушені чи не дотримані суб`єктом оціночної діяльності, а лише звертає увагу на те в якій послідовності вона здійснюється.

На думку суду, у спірному випадку матеріали справи не містять жодних документальних доказів на підтвердження того, що при оцінці ПП «Ажіо.» від 21 січня 2020 року рухомого майна, а саме: транспортний засіб марки Lexus, модель LX 450, 2016 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , тип - ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , мало місце заниження ціни такого майна.

Суд звертає увагу не те, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Наведене в сукупності свідчить про те, що встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 березня 2018 року у справі №914/881/17; застосовано у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у справі №826/12872/18.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє порушення права позивача, що підлягає судовому захисту, а сам висновок про оцінку майна за результатами проведення оцінки майна боржника лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань.

Разом з тим, суд зазначає, що пунктом 2 частини другої статті 4 Закону №2658-III передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

За замістом статті 13 Закону №2658-III рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Отже, виходячи з аналізу вказаної норми, порушення принципів, методів, методичних підходів, оціночних процедур можливо встановити лише шляхом рецензування звіту про незалежну оцінку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позивач таким правом не скористався.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, приватний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень, у порядок та спосіб, визначені діючим законодавством України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд дійшов висновку про те, що позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність його дій вчинених в рамках виконавчого провадження № 60509350, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Онікс-Опт» (вул. Соборна, 58, смт. Воскресенське, Вітовський район, Миколаївська область, 57210, код ЄДРПОУ 36896357) до Приватного підприємства "Ажіо." (вул. Хрещатик, 214,Черкаси,Черкаська область,18002, код ЄДРПОУ 38764849) , Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича (а/с № 78, м. Миколаїв, 54001), третя особа Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ11,Центральна Частина Києва, Київ, 01011, ) про визнання протиправними дії приватного виконавця - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар