Справа № 640/9118/20
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Київ № 640/9118/20

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі також - відповідач) в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртранбезпеки № 195281 від 13 квітня 2020 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8 500, 00 грн., а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 06 травня 2020 року було відкрито провадження в даній справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваного рішення з огляду на те, що позивач не перебував у статусі автомобільного перевізника у межах правовідносин, у зв`язку з якими до нього було застосовано адміністративно-господарський штраф, оскільки відповідний транспортний засіб на той час був переданий позивачем в оренду третій особі, водій якої фактично і здійснював перевезення, порушення нормативного регулювання якого і стало підставою для застосування штрафу.

Крім того, позивач акцентує увагу на порушення порядку притягнення його до відповідальності.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач у наданому суду відзиві наголошує на обґрунтованості прийнятого ним оскаржуваного рішення з огляду на його відповідність вимогам чинного законодавства.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, 05 березня 2020 року працівниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автошляху М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ проведено перевірку транспортного засобу VOLVO FH 42Т, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_2 , та напівпричепу GRAY ADAMS GA3B, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 належить товариству з обмеженою відповідальністю «Ніколь Інк», щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За результатами даної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 217742 від 05 березня 2020 року, яким зафіксовано порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 13 квітня 2020 року № 195281 до ОСОБА_1 на підставі абз. 14 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8 500, 00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з ч. 14 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до стаття 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є, для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Абзац 14 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як вже зазначалось, уповноваженими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час проведення 05 березня 2020 року перевірки на автомобільній дорозі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ було виявлено надання послуг з внутрішніх перевезень вантажу використанням транспортного засобу (автомобіль VOLVO FH 42Т, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить позивачу) з перевищенням нормативних вагових параметрів перевізником.

Матеріали були передані для розгляду за територіальністю до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки. За результатами розгляду вказаних матеріалів було винесено оскаржувану постанову про застосування фінансових санкцій у вигляді адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8 500, 00 грн.

Так, Законом України «Про автомобільний транспорт» визначено засади організації та діяльності автомобільного транспорту. Ним врегульовано відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Пунктом 31 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, передбачено, що за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивач як власник автомобіля VOLVO FH 42Т, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за договором оренди транспортного засобу від 24 жовтня 2019 року, чинного до 24 жовтня 2020 року, передав вказаний транспортний засіб в користування товариству з обмеженою відповідальністю «Ніколь Інк», тобто власнику напівпричепу GRAY ADAMS GA3B, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 , з`єднаного з вказаним вище автомобілем під час фіксації порушення вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Обставини використання вказаного транспортного засобу саме товариством з обмеженою відповідальністю «Ніколь Інк» в господарській діяльності для перевезення відповідного вантажу підтверджені також, актом прийому-передачі до договору оренди транспортного засобу від 24 жовтня 2019 року та товарно-транспортною накладною від 05 березня 2020 року № 1-05/03, відповідно до якої автомобільним перевізником, який в цей день використовував автомобіль VOLVO FH 42Т, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було саме товариство з обмеженою відповідальністю «Ніколь Інк».

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - є автомобільний перевізник, тобто, в розумінні вимог статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Отже, виходячи з проаналізованих норм права та встановлених обставин справи, суд не породжується з доводами відповідача про правомірність оскаржуваної постанови, оскільки, вказаний транспортний засіб, у відповідності до вимог чинного законодавства, був переданий позивачем у користування іншій особі, а тому позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої абз. 14 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Наведена правова позиція підтверджена і практикою Верховного Суду, сформованою при розгляді справи № 806/1450/16 (постанова від 09 серпня 2019 року).

Таким чином, підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправною та скасування постанови Київського міжрегіонального управління Укртранбезпеки № 195281 від 13 квітня 2020 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8 500, 00 грн.

Додатково суд звертає увагу на те, що відповідачем було порушено п.26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, в частині розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання та повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання.

Так, відповідач листом № 26099/18-1/24-20 від 23 березня 2020 року повідомив позивача про те, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт призначається на 07 квітня 2020 року, в той час як оскаржувана постанова була прийнята 13 квітня 2020 року, тобто позивача не було завчасно повідомлено про зміну дати та часу розгляду справи про застосування щодо нього адміністративно-господарських санкцій.

Щодо решти доводів позивача в частині відсутності документа, автоматично сформованого відповідним ваговим обладнанням за результатами зважування, використання зважувального пристрою без наявності доказів його метрологічної атестації, та перебуваючого у несправному стані, коригування результатів вагового контролю вручну незалежно від дійсних вагових показників, суд визнає їх безпідставними з огляду на наявні у матеріалах справи докази (свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 908/М, довідки № 025872 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, квитанції № 54966), які їх спростовують.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про закриття провадження по справі, в межах якого було прийнято оскаржуване рішення, оскільки положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не визначають такого способу задоволення позовних вимог. Крім того, на думку суду, визнання протиправним та скасування оскаржуваної постанови є достатнім способом захисту прав та інтересів позивача у межах спірних правовідносин, таким, що позбавляє його необхідності повторно звертатись до суду за їх захистом.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення не відповідає наведеним у ч. 2 статті 2 КАС України критеріям, а тому наявні підстави для визнання його протиправним та скасування в судовому порядку.

Згідно зі статтею 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (03083, місто Київ, проспект Науки, будинок 57; ) про визнання протиправною та скасування постанови, закриття провадження - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Київського міжрегіонального управління Укртранбезпеки № 195281 від 13 квітня 2020 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8 500, 00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України, з урахуванням п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк