Справа № 320/5214/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5214/19 Суддя (судді) першої інстанції: Журавель В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії по інвалідності ЧАЕС, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно з довідкою про заробітну плату № 25 від 15 березня 2019 р. за період роботи в зоні відчуження;

- зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію по інвалідності ЧАЕС, відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п. 1, п. п. 4, п. 3 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно з довідкою про заробітну плату № 25 від 15 березня 2019 р. за роботу в зоні відчуження 27 квітня 1986 р. в розмірі 191,03 крб., та наявними в пенсійній справі документами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу видано нову довідку про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження № 25 від 15 березня 2019 р. у зв`язку з розсекреченням документів, які приймалися в той період. Позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з новою довідкою. Проте, дослідивши вказану довідку, відповідачем прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 15 серпня 2019 р., у зв`язку з тим, що довідка про заробітну плату № 25 від 15 березня 2019 р. не відповідає первинним документам, що були поданні для перевірки та матеріалами пенсійної справи. Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління ПФУ у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії по інвалідності ЧАЕС, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно з довідкою про заробітну плату № 25 від 15 березня 2019 р. за період роботи в зоні відчуження.

Зобов`язано Головне управління ПФУ у Київській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності ЧАЕС відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п. 1, п. п. 4, п. 3 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно з довідкою про заробітну плату № 25 від 15 березня 2019 р. за роботу в зоні відчуження 27 квітня 1986 р. в розмірі 191,03 крб. та наявними в пенсійній справі документами, починаючи з 6 серпня 2019 р. з урахуванням вже виплачених сум.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, при цьому, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІ групи з 6 липня 2012 року довічно, внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, ступінь втрати його професійної здатності складає 70%, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 13 липня 2012 року, вкладкою до нього за НОМЕР_2, експертним висновком та довідкою МСЕК серії КІО-1 № 0415397 від 07 липня 2012 року, у зв`язку з чим, він має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Із 13 квітня 2011 року, позивач перебуває на обліку в Броварському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та одержує пенсію по інвалідності, призначену йому відповідно до зазначеного вище Закону.

Позивач неодноразово брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у такі періоди: з 27 по 28 квітня 1986 року (2 дні), з 2 по 5 травня 1986 року (4 дні), з 9 по 27 жовтня 1986 року (19 днів) та вахтовим методом у період з 1 грудня 1989 року по 5 листопада 1990 року (11 місяців), що підтверджується наявними у справі довідками та відповідачем не заперечується.

За всі вказані вище періоди роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, позивачу нарахована та виплачена заробітна плата.

Із довідок № 82 і № 82/1 від 12 липня 2012 року та № 87 від 31 липня 2012 року, виданих Публічним акціонерним товариством "Броварське автотранспортне підприємство - 13209", вбачається, що позивачу за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС (місті Прип`ять і селі Новошепеличі Іванківського району) виплачено заробітну плату: за період з 27 по 28 квітня 1986 року (2 дні) в розмірі 180,00 крб., за період з 2 по 5 травня 1986 року (4 дні) в розмірі 33,00 крб., за період з 9 по 27 жовтня 1986 року (19 днів) у розмірі 856,90 крб.

Із довідок № 39 і № 40 від 19 березня 2012 року слідує, що у період з 1 грудня 1989 року по 5 листопада 1990 року позивач працював у зоні відчуження по вахтовому методу, його заробіток, який враховується при обчисленні пенсії, складає 0,06786 грн.

Згідно з довідкою № 3257 від 20 липня 2017 року, виданою Управлінням ПФУ, позивач, з 29 липня 2009 року довічно отримує пенсію по ІІ інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір якої на даний час становить 3345 грн. 60 коп.

17 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача Управління ПФУ із заявою, у якій, вказуючи на те, що він приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження в різні періоди, просив здійснити за його бажанням перерахунок розміру призначеної йому пенсії по інвалідності, взявши для обрахунку пенсії виплачену йому заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильській АЕС за період з 09 по 27 жовтня 1986 року в розмірі 856,90 крб., що є, на його думку, справедливою компенсацію завданих йому фактичних збитків у вигляді нанесеної значної шкоди здоров`ю, отримання ІІ групи інвалідності та втрати 70% працездатності.

Листом від 20 липня 2017 року за вих. № 552/Д-01 Управлінням ПФУ у задоволенні заяви позивача щодо здійснення перерахунку розміру пенсії позивача відповідачем відмовлено, посилаючись на те, що обчислення розміру пенсії має проводитись із заробітної плати за повні календарні місяці його роботи в зоні відчуження. Підстави для зарахування довідки № 82/1 від 12 липня 2012 року із заробітної плати в розмірі 856,90 крб. відсутні.

У жовтні 2017 року, позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною відмову Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Управління ПФУ) щодо не проведення перерахунку пенсії за його заявою від 17 липня 2017 року та зобов`язати відповідача здійснити йому із вказаної дати перерахунок і виплату пенсії відповідно до вимог підпункту 4 п. 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року, згідно з довідкою № 82/1 від 12 липня 2012 року про заробітну плату за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 09 по 27 жовтня 1986 року в розмірі 856,90 крб. із урахуванням проведених виплат.

Постановою Броварського міськрайонного суд Київської області від 16 серпня 2018 р. у справі № 361/6441/17 адміністративний позов задоволено в повному обсязі, а саме:

- визнано протиправними дії Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за його заявою від 17 липня 2017 року згідно із підпунктом 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210;

- зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити ОСОБА_1 з 17 липня 2017 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підпункту 4 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, згідно із довідкою № 82/1 від 12 липня 2012 року про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за період з 09 по 27 жовтня 1986 року в розмірі 856,90 крб. із урахуванням проведених виплат. У цьому рішенні суду вирішено, що рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 361/6441/17 апеляційну скаргу Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2018 року по цій справі повернуто апелянту. Постанова Броварського міськрайонного суд Київської області від 16 серпня 2018 р. у справі № 361/6441/17 набрала законної сили 11 лютого 2019 р.

Обставини, встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У подальшому, у зв`язку з появою нових документів, оригінали яких зберігаються в Центральному Державному Архіві Громадських Об єднань (ЦДАГО), які отримав позивач і долучив їх до первинних документів в ТДВ «Броварське АТП-13209», а саме, донесення Міністра автомобільного транспорту УРСР до ЦК Комуністичної партії України № 382с від 27 квітня 1986 року, доповідної записки Міністра внутрішніх справ УРСР до ЦК Комуністичної партії України № 288с/Гд від 28 квітня 1986 р., та на основі даних, що в них містяться, йому були видані довідки № 25, № 26, №26/1 від 15 березня 2019 року, уточнюючі довідки № 84 від 7 червня 2019 року та № 88 від 12 червня 2019 року.

24 червня 2019 р. листом Броварського об`єднаного управління ПФУ Київської області № 368/Д-01 позивача повідомлено про те, що згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання від Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі фактичних збитків. У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження з дня аварії не менше як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні. Якщо менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження. Якщо особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 -1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної штати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи І за межами зони відчуження. У зв`язку з цим, управлінням направлено запит № 5394/02 від 19 червня 2019 року щодо перевірки підстав видачі довідок № 84 від 7 червня 2019 р. та № 88 від 12 червня 2019 року, виданих ТДВ «Броварське АТП-13209». Крім того, у цьому листі повідомили позивача, що після надходження результатів перевірки його буде повідомлено додатково.

Надалі, 02 серпня 2019 р. листом № 175/Д-01, позивача повідомлено, що суми заробітної плати, зазначені у довідці не підтверджені первинними документами, у зв`язку з цим, позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії. Рішення про відмову від 3 червня 2019 року (взамін рішення від 2 травня 2019 року). Для проведення перерахунку пенсії по заробітній платі згідно довідки № 25 від 15 березня 2019 року про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, виданої ТДВ «Броварське АТП-13209» з врахуванням долучених документів необхідно подати до управління заяву встановленого зразка. Крім того, у цьому листі позивача було повідомлено, що розмір пенсії з 1 липня 2019 року складає 8211 грн. 00 коп., а саме: 4772 грн. 42 коп. - основний розмір пенсії від середньомісячного заробітку; 379 грн. 60 коп. - додаткова пенсії інваліду 2 групи внаслідок ЧК; 625 грн. 60 коп. - підвищення інвалідам війни 2 групи; 2433 грн. 38 коп. - державна адресна допомога інваліду війни.

06 серпня 2019 р. позивачем подано до відповідача заяву про перерахунок пенсії відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На підтвердження викладених обставин, позивач надав до цієї заяви наступні документи: додаток до заяви № 3571; довідка № 25 від 15 березня 2019 року про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження за період 27 квітня 1986 року; завірену копію донесення Міністра автомобільного транспорту УРСР до ЦК Комуністичної партії України № 382с від 27 квітня 1986 року; завірену копію доповідної записки Міністра внутрішніх справ УРСР до ЦК комуністичної партії України № 288с/Гд від 28 квітня 1986 року; довідки № 26, № 26/1 від 15 березня 2019 року; довідку № 84 від 7 червня 2019 року; довідка № 88 від 12 червня 2019 року; архівну довідку № 01-43/946(1) від 24 травня 2019 року.

15 серпня 2019 р. відповідачем прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії. Як убачається з цього рішення, відділом з питань перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області розглянуто заяву позивача від 6 серпня 2019 р. № 3571 щодо проведення перерахунку пенсії із заробітної плати за роботу в зоні відчуження згідно довідки №25 від 15 березня 2019 р.

У цьому рішенні, відповідач також зазначив, що з 1 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої з січня місяця 2012 року проведено перерахунки пенсій особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 - 1990 роках і були визнані інвалідами. Вищезазначеною постановою був затверджений «Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якого визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням цих осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, зокрема п,2:3) цього Порядку передбачено, що у разі коли особа пропрацювала» у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження. У позивача такі періоди є, а розмір заробітної плати визначено за рішенням суду.

Згідно з ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України від 23 рудня 2011 р. № 1210, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 р.

Відповідач в рішенні стверджує, що за наявними в пенсійній справі документами у квітні 1986 р. позивач перебував на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27 по 28 квітня 1986 р., за що була проведена оплата праці. Довідка про заробітну плату № 25 від 15 березня 2019 р. не відповідає первинним документам, що були надані для перевірки, та матеріалам пенсійної справи, зокрема, вказано кількість днів - лише 27 квітня 1986 р.

Вважаючи вказані дії відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав на наступне:

- видача довідок про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС здійснюється підприємствами, установами та організаціями або їх правонаступниками;

- подана позивачем до пенсійного органу довідка № 25 від 15 березня 2019 р. Товариства з додатковою відповідальністю «Броварське Автотранспортне підприємство - 13209», яка видана у зв`язку з розсекреченням документів, не була визнана судом незаконною, недійсною або такою, що видана безпідставно чи з порушенням правил її видачі;

- наданий позивачем наказ видано 11 червня 1986 р., отже він є первинним бухгалтерським документом, його норми містять приписи, адресовані бухгалтеру підприємства і безпосередньо свідчать про те, що позивачу у той час здійснено виплату коштів у розмірі, вказаному у наказі. Отже, на думку суду цей наказ є тим документом первинного обліку, який свідчить про отримання позивачем коштів у 1986 р. Оскільки довідку видано виключно на підставі вказаного наказу, то вона є належним і достатнім доказом і тому повинна бути врахована при перерахунку пенсії органом ПФУ;

- враховуючи те, що відповідачу була подана відповідна нова довідка для перерахунку (розрахунку) пенсії у зв`язку з розсекреченням документів, з якої вбачається, що позивачу була виплачена заробітна плата та премія за роботу в зоні ЧАЕС, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем було неправомірно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII.

Нормами ст. 10 Закону № 796-XII, наведено визначення осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст. 49 Закону № 796-XII, передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону № 796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

При цьому, умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 15 Закону № 796-XII, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно якого, визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до п. п. 4 п. 3 Порядку № 1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР від 7 травня 1986 р. № 524-156 і Ради Міністрів України №168-5 від 8 травня 1986 р. передбачено, що оплата праці працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах з усунення наслідків аварії на ЧАЕС здійснюється по підвищеним до 100% тарифним ставкам.

Згідно з підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофспільки від 10 червня 1986 року № 207-7, оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС № 665-195 від 5 серпня 1986 р., згідно якої визначено встановлення працівникам підприємств, організацій і установ, що виконують роботи з усунення наслідків аварії на ЧАЕС максимального розміру премії - 60% від тарифної ставки на місяць. Пункт 5 цієї постанови дозволяв залучати працівників до робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії у вихідні і святкові дні з оплатою праці в подвійному розмірі.

Слід врахувати, що видача довідок про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС здійснюється підприємствами, установами та організаціями або їх правонаступниками.

Під час розгляду даного спору по суті в суді першої інстанції було досліджено, що в донесенні Міністра автомобільного транспорту УРСР до ЦК Комуністичної партії України № 382с від 27 квітня 1986 року зазначено, що з Київської області була задіяна колона з 60 автобусів Броварського АТП з керівним складом і з 04:00 години. 27 квітня 1986 р. 60 автобусів Броварського АТП знаходились біля м. Чорнобиль та були готові до виконання завдань по евакуації населення м. Прип`ять. В доповідній записці Міністра внутрішніх справ УРСР до ЦК Комуністичної партії України № 288с/Гд від 28 квітня 1986 р. міститься інформація про те, що евакуація населення із зони відчуження була завершена до 18 години 27 квітня 1986 року.

Відповідно до наказу № 176 від 11 червня 1986 р. по Броварському автотранспортному підприємству 13209, позивач 27-28 квітня 1986 р. та 2 та 3 травня 1986 р. брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: здійснював керівництво автоколоною з 60 автобусів під час евакуації жителів м. Прип`ять. У цьому наказі також визначено провести оплату праці позивачу та доплатити за роботу 27-28 квітня 1986 р. в розмірі одного заробітку, а за роботу 2-3 травня 1986 р. в розмірі подвійного заробітку. У наказі доручено головному бухгалтеру т. ОСОБА_2 здійснити нарахування зарплати.

Тож, у зв`язку з тим, що були розсекречені документи, які приймалися в 1986 році Товариством з додатковою відповідальністю «Броварське Автотранспортне підприємство - 13209», видано нову довідку № 25 від 15 березня 2019 р. про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р.. Відповідно до цієї довідки, позивачу було зараховано збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 18,53 крб.; оплата праці за тарифними ставками (розцінками відрядними, окладами, посадовими окладами) за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 роках - 7,5 крб.; премії за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (із зазначенням показника преміювання, розміру премії та підстави її виплати) від 165 крб. Отже, загальна суму по цій довідці становить 191,03 крб.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком окружного суду про те, що довідка № 25 від 15 березня 2019 р. Товариства з додатковою відповідальністю «Броварське Автотранспортне підприємство - 13209», яка видана у зв`язку з розсекреченням документів, не була визнана судом незаконною, недійсною або такою, що видана безпідставно чи з порушенням правил її видачі.

Також, підлягає врахуванню й те, що наданий позивачем до пенсійного органу наказ видано 11 червня 1986 р., а отже, він є первинним бухгалтерським документом, його норми містять приписи, адресовані бухгалтеру підприємства і безпосередньо свідчать про те, що позивачу у той час здійснено виплату коштів у розмірі, вказаному у наказі. Отже, цей наказ є тим документом первинного обліку, який свідчить про отримання позивачем коштів у 1986 р. Оскільки довідку видано виключно на підставі вказаного наказу, то вона є належним і достатнім доказом і тому повинна бути врахована при перерахунку пенсії органом ПФУ.

У свою чергу, стороною відповідача так і не було надано будь-яких доказів, які б спростовували факт того, що Товариством з додатковою відповідальністю «Броварське Автотранспортне підприємство - 13209» не було проведено доплату коштів позивачу на той час, згідно змісту довідки № 25 від 15 березня 2019 р. Наявність технічних помилок/неточностей не може ставитись в провину пенсіонеру, адже вони не змінюють саму суть довідки, та не вказують на явні протиріччя між інформацією, наведеною в новій/уточнюючій довідці та раніше поданими.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає цілком обгрунтованими висновки суду першої інстанції у частині того, що, оскільки, відповідачу була подана позивачем нова/уточнююча довідка для перерахунку (розрахунку) пенсії у зв`язку з розсекреченням документів саме від підприємства на якому працював позивач та яка підкріплена первинними документами бухгалтерського обліку, з якої вбачається, що позивачу була виплачена заробітна плата та премія за роботу в зоні ЧАЕС, відповідачем було неправомірно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, судом першої інстанції цілком обгрунтовано було задоволено позовні вимоги, та відхилено доводи сторони відповідача, та надано належну правову оцінку підставам, що покладені пенсійним органом в основу для відмови в задоволенні заяви позивача від 06.08.2019 про перерахунок пенсії.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. Апелянт зазначає лише загальні норми законодавства та обставини, оцінка яким вже була надана судом першої інстанції, проте, не вказує, та, відповідно, не обгрунтовує у чому саме полягає неправильне застосування окружним судом норм матеріального/процесуального права.

Згідно з приписами частини першої ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко