Справа № 200/4579/20-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 р. Справа№200/4579/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа: Акціонерне товариство "Банк Форвард" про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження а також винесення постанови про арешт коштів боржника.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа: Акціонерне товариство "Банк Форвард" про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, а також винесення постанови про арешт коштів боржника.

Позов вмотивовано тим, що з початку березня 2020 року позивач не зміг зняти зі свого зарплатного карткового рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий у відділенні банку «ПУМБ» нараховані кошти у вигляді заробітної плати. З телефонної розмови з представниками банку, йому стало відомо про накладання на вказаний картковий рахунок арешту приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяною Леонідівною, на підставі заборгованості перед банком АТ «Банк Форвард». Позивач вважає, що постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів боржника винесені протиправно, в порушення вимог діючого законодавства та Конституції України, оскільки зазначених документів на його адресу не надходило, будь-яких доказів на підтвердження знаходження на рахунках грошових коштів, які є відкриті в АТ «Банк Форвард», який розташований в м. Києві, що давало б підстави вважати їх майном боржника матеріали виконавчого провадження не містять. Отже, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяною Леонідівною за наявності достовірної інформації про місцезнаходження боржника в іншому виконавчому окрузі, прийнято до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців. Таким чином, постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів боржника є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач надала до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначила, що на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. надійшла заява від АТ «Банк Форвард» про примусове виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем за №7376 від 15.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 72311,03 грн. Керуючись ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем Павелків Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60799916 від 05.12.2019. З метою забезпечення реального виконання вимог виконавчого документу, приватним виконавцем було прийнято постанову про арешт коштів боржника від 17.01.2020 на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти боржника. Стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів), що містяться на рахунку № НОМЕР_2 , відкритого у АТ «Банк Форвард», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105, в якій, зокрема просили накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника, та на відкриті рахунки у банківських установах. За боржником значаться відкриті рахунки у численних банківських установах. ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_2 та наявних на цьому рахунку грошових коштів, відкритого в АТ «Банк Форвард», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105. Окрім того, звертає увагу суду на тому, що боржник підтверджує наявність у останнього відкритого банківського рахунку в АТ «ПУМБ», місцезнаходження якого: м. Київ вул. Андріївська, 4, та наявності на даному рахунку грошових коштів які є майном у розумінні ст.190 ЦК України. Беручи до уваги зазначене, вбачається, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, в тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяною Леонідівною було надіслано на адресу боржника постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт коштів боржника, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Також зазначив, що закони України не містять заборони звертати стягнення та накладати арешти на кошти на рахунках боржників, які відкриті для зарахування заробітної плати не визначають такі рахунки як рахунки із спеціальним режимом використання. В діях приватного виконавця виконавчого округу м. Києва, Павелків Т.Л. не вбачається жодних порушень норм чинного законодавства, яке регламентує діяльність приватного виконавця, постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.12.2019 та постанова про арешт коштів боржника від 17.01.2020 є правомірними, а тому не підлягають скасуванню. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначених ст.287 КАС України (категорія термінових адміністративних справ). Призначено судове засідання на 15.05.2020. 15.05.2020 розгляд справи відкладено до 12.06.2020 у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Сторони про розгляд справи були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними повідомленнями.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни направлена заява Акціонерного товариства «Банк Форвард» про примусове виконання рішення за вих. № 1/1/1-1259/315 від 27.11.2019, за підписом представника стягувача за довіреністю Шилко Р.В., з проханням відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. за № 7376 від 15.11.2019 про стягнення із боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» коштів у розмірі 72311,03 грн., а також накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника, та на відкриті рахунки у банківських установах, провести перевірку майнового стану боржника (а.с. 69-70).

05.12.2020 приватним виконавцем Павелків Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60799916, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. за № 7376 від 15.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 72311,03 грн. Відповідно до змісту цієї постанови зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно (а.с. 77).

17.01.2020 приватним виконавцем Павелків Т.Л. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 7231,01 грн. (а.с. 80-81).

17.01.2020 приватним виконавцем Павелків Т.Л. було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках у банківських установах, зокрема і в АТ «ПУМБ», та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів на які накладання арешту заборонено законом у межах суми 81542,13 грн. (а.с. 83-84).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовуються сторонами.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд зазначає, що спірні правовідносини склались з приводу виконання виконавчого напису нотаріуса, при вирішенні спору регулюються положеннями Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону №1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону № 1404 визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 1404, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VII (далі - Закон № 1403), про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються, зокрема, виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону № 1403, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

За змістом постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 607999168 від 05.12.2019, вказана постанова прийнята відповідачем по цій справі, виконавчим округом є місто Київ.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 1403, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону №1403, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Водночас в силу вимог ч. 2 ст. 24 Закону № 1404, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Так, аналіз наведених норм законодавства дає підстави для суду зробити висновок, що Закон України "Про виконавче провадження" визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 25 Закону № 1403, право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії - без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (ч. 6 ст. 25 Закону № 1403 та абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, як вбачається зі змісту наведеної вище ч. 2 ст. 24 Закону № 1404, якщо місце проживання, перебування боржника-фізичної особи та місцезнаходження боржника-юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, судом встановлено, що приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, відповідач керувалася тим, що кошти позивача, які знаходяться на рахунку, відкритому в АТ "Банк Форвард", який є правонаступником ПАТ "Банк Русский Стандарт", є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105.

Частиною 1 статті 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 179 Цивільного кодексу України).

Так, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки саме матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об`єктом стягнення, а не рахунок у банку, який є засобом, механізмом, способом безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Суд зазначає, що наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку лише за умови наявності коштів боржника на цьому рахунку.

Крім того, суд вважає, що у даному випадку місцезнаходженням майна є не місце розташування самого банку, де відкритий рахунок, такі рахунки не є майном у розумінні положень ст. 190 ЦК України, оскільки вони не є окремими речами чи їх сукупністю, а фактично вони є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

Також, суд звертає увагу, що стягувачем (АТ "Банк Форвард") при поданні заяви про примусове виконання рішення не зазначено та не надано доказів, які б підтверджували, що боржник дійсно має власні грошові кошти (майно) на рахунку відкритому у АТ "Банк Форвард".

Таким чином, враховуючи зазначене, відповідач мав право відкрити виконавче провадження щодо позивача тільки за умови наявності достовірної інформації про наявність грошових коштів на рахунку позивача у банку, місцезнаходження якого є місто Київ.

Відповідачем не надано до суду доказів наявності у позивача на час відкриття спірного виконавчого провадження коштів на рахунку у банківських установах, місцезнаходженням яких є місто Київ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем з перевищенням наданих їй законом повноважень прийнято до виконання виконавчий напис № 7376 від 15.11.2019, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. про стягнення з позивача на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості в розмірі 72311,03 грн., та відкрито виконавче провадження, адже жодна з підстав, визначених законом для відкриття виконавчого провадження на території міста Києва на час вчинення таких дій була відсутня.

Суд наголошує, що наслідком протиправного відкриття виконавчого провадження, є протиправність всіх вчинених приватним виконавцем виконавчих дій в подальшому.

Крім того, суд вважає за належне зазначити, що твердження відповідача про надіслання на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника не знаходять свого підтвердження, оскільки з наданого до матеріалів справи поштового чеку вбачається, що він датований 13.12.2019, тоді як, зокрема постанова про арешт коштів боржника була винесена 17.01.2020.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Приписами частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 30.04.2020, позивач за подання адміністративного позову сплатив 840,80 грн. судового збору, тому відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6), третя особа: Акціонерне товариство «Банк Форвард» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, а також винесення постанови про арешт коштів боржника - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60799916 від 05.12.2019 з примусового виконання виконавчого напису № 7376 виданого 15.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. про стягнення з боржника заборгованості в розмірі 72311,03 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 17.01.2020 в межах виконавчого провадження № 60799916 про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в розмірі 81542,13 грн.

Стягнути за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 червня 2020 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець