Справа № 442/3247/20
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/3247/20
Провадження №2-а/442/65/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Трускавецького відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області Орсуляка Юрія Миколайовича про визнання протиправними дій суб"єкта владних повноважень, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду із позовом доінспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Трускавецького відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області Орсуляка Юрія Миколайовича про визнання протиправними дій суб"єкта владних повноважень, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивує тим, що Постановою інспектора СРПП № 4 Трускавецького відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівські області Орсуляк Ю.М від 10 травня 2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАІІта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. У постанові зазначено, що він, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Пежо 306» державний номерний знак « НОМЕР_2 », порушив вимоги пунктів та 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, а саме, по вул.Стебницькій в м.Трускавці, не пред`явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційного талону на транспортний засіб. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Положенням ст.262 КАС України, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, за відсутності будь-якої зі сторін про інше, що також дає суду відповідно до ст.41 КАС проводити судовий розгляд без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Трускавецького відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області Орсуляк Юрієм Миколайовичем було складено постанову БАА №740540 від 10.05.2020р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. За вказаною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Пежо 306» державний номерний знак « НОМЕР_2 », порушив вимоги пунктів та 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, а саме, керуючи транспортним засобом по вул.Стебницькій в м.Трускавці, не пред`явив для перевірки посвідчення водія та реєстраційного талону на транспортний засіб, тобто порушив вимоги пунктів та 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст.280 КУпАП. при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зі змісту ст.ст.7, 9, 251 КУпАП випливає, що особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності у встановленому законодавством порядку за умови вчинення нею адміністративного правопорушення, факт вчинення якого підтверджується належними доказами.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 24 останови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р., зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім цього, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення. Чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати .рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

В судовому засіданні не оспорюється те, що інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Трускавецького відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області Орсуляк Юрієм Миколайовичем було зупинено позивача ОСОБА_1 та складено Постанову про накладення адміністративного стягнення від 10.05.2020р. у зв`язку із порушенням вимог пунктів та 2.1 «а» Правил дорожнього руху України (не пред`явлення для перевірки посвідчення водія та реєстраційного талону на транспортний засіб), а відтак суд зазначає факт порушення позивачем частини першої статті 126 КУпАП, а тому оскаржувана в межах даної справи постанова винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам статті 283 КУпАП, а тому підстави для її скасування відсутні.

Крім того суд берере до уваги позицію Верховного Суду, згідно якої - право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи (постанова від 25.09.2019 у справі № 127/19283/17).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами статті 14 Закон України від 30 червня 1993 року, №3353-ХІІ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-УІІІ «Про Національну поліцію» (Закон № 580-VIII), поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку. а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки. що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За приписами статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з статтею 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а відтак суд приходить до переконання, що Інспектор сектору реагування патрульної поліції №4 Трускавецького відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області Орсуляк Юрій Миколайович діяв у чіткій відповідності до положень КУпАП та Закону України «Про національну поліцію», Постанова серії БАА №740540 від 10.05.2020р. складено правомірно та є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судом у Постанові від 19 липня 2019 року у справі №276/1186/ 16-а.

Крім того, судом взята до уваги та обставина, що пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ, а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством,

- страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Така правова позиція закріплена зокрема у Постанові Верховного суду від 10 вересня 2019 року у справі №537/2324/17.

У межах відповідної Постанови Суд наголошує, право органів Національної поліції і перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний доку'.мент на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленому на форменому одязі працівника поліції, позивач ОСОБА_2 відмовився пред`явити посвідчення водія для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Крім того, слід зазначити, що згідно Закону України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення порушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП без складання відповідного протоколу.

Крім того, дані норми кореспондуються із положеннями пунктів 2, 3 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, відповідно до якої постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст.ч.6 ст. 121 та ч.І ст. 126 КУпАП виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення, а відтак дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці вчинення правопорушення є такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

В судовому засіданні не оспорюється той факт, що Інспектором було виконана норма п.12.7 Наказу №77 затвердженого МВС України від 26.02.2009 року, де вказано, що інспектори ДПС не повинні фіксувати правопорушень, де не доведена вина або є сумнівна ситуація правопорушень та п.1.6 Розпорядження МВС України №466 від 21.05.2009р., передбачається «виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР ( фото-, відеоматеріалів, показів свідків тощо..»).

Відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини (тяжких наслідків не настало), майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутись, до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст.72 КАС України в адміністративних справах, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, ті інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи викладене, суд прийшов до переконання, що пояснення, подані на позов та письмові матеріали не містять належні та допустимі докази не винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а відтак заявлені позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 7-11, 94, 159, 162-163, 246 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Трускавецького відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області Орсуляка Юрія Миколайовича про визнання протиправними дій суб"єкта владних повноважень, визнання протиправною та скасування постанови серії БАА №740540 від 10.05.2020р. про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів після його проголошення до Восьмого Апеляційного Адміністративного суду.

Суддя Гарасимків Л.І.