Справа № 754/6586/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Київ № 754/6586/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доКиївської міської державної адміністрації
треті особиДепартамент соціальної політики Київської міської державної адміністрації; Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської міської державної адміністрації (далі також - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Департамент соціальної політики Київської міської державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (далі також - треті особи 1, 2 відповідно), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних зі встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виконавчого органу КМР (КМДА) від 11.10.2016 року, оформленого протоколом № 9, у частині скасування встановленого позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та вилучення посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06.10.2018 року позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2018 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Аблова Є.В. від 28.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15.01.2019 року представником відповідача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано відзив.

15.01.2019 року представником Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано пояснення.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Окружного адміністративного суду м. Києва Миронюка Д.М. від 20.05.2019 року №588, у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді, у провадженні якого перебувала адміністративна справа №754/6586/17, для подальшого розгляду справу №754/6586/17 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу №754/6586/17 передано на розгляд судді Маруліної Л.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.05.2019 року справу прийнято до провадження суддею Маруліною Л.О.; розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 31.03.2016 року Деснянським районним судом м. Києва у справі №754/17236/15-ц встановлено факт участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 21 червня по 25 червня 1986 року в зоні відчуження, а саме в с. Варовичі Поліського району Київської області та в с. Угли Наровлянського району Гомельської області.

Рішенням Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 31.05.2016 року (протокол №5) позивачу встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, а КМДА видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з рішенням Деснянського районного суду м. Києва, Департаментом соціальної політики КМДА подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.09.2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року про встановлення факту участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 21 червня по 25 червня 1986 року скасовано, провадження у справі закрито з тих підстав, що справи про встановлення фактів участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки законом визначено інший порядок їх встановлення.

Листом Департаменту соціальної політики КМДА від 20.02.2017 року №051/Ш-443-005/4 позивача повідомлено, що Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, скасовано своє попереднє рішення про встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, шляхом прийняття рішення від 11.10.2016 року (протокол №9).

Позивач вважає це рішення протиправним та прийнятим Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з перевищенням повноважень, оскільки, на переконання позивача, повноваженнями щодо вирішення питання правильності видачі чи скасування посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи належить до компетенції іншої комісії - Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, створеної при Міністерстві соціальної політики України.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із цим позовом та просить його задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до правової позиції, викладеної у відзиві від 15.01.2019 року, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з огляду на те, що повноваженнями щодо розгляду питань про встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та осіб, віднесених до відповідних категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, наділено саме Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Положення про Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого наказом Головного управління праці та соціального населення (прим. - зараз Департамент соціальної політики) виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Правову позицію відповідача підтримано третьою особою 1 у поясненнях від 15.01.2019 року. В свою чергу, третьою особою 1 зазначено, що рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 31.05.2016 року (протокол №5), яким позивачу встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, прийнято у зв`язку із тим, що позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації із рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року у справі №754/17236/15-ц, яким встановлено факт участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 21 червня по 25 червня 1986 року в зоні відчуження, а саме в с. Варовичі Поліського району Київської області та в с. Угли Наровлянського району Гомельської області.

КМДА, зокрема, видано позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 .

Водночас, з огляду на те, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.09.2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року про встановлення факту участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 21 червня по 25 червня 1986 року скасовано, Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто, органом, яким прийнято рішення про встановлення цього статусу позивачу, скасовано своє ж рішення та вилучено посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у позивача, у відповідності до повноважень, передбачених згаданим Положенням про Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, третя особа 1 просить відмовити у задоволенні позову.

У матеріалах адміністративної справи також містяться пояснення третьої особи 2, в яких підтримано аргументи відповідача та третьої особи 1.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивач неодноразово протягом 2014 - 2015 років звертався до Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з метою набуття статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Водночас, на відповідних засіданнях Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Комісією відмовлялося у встановленні позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки документи, які надавалися позивачем разом із заявами не відповідали вимогам законодавства.

Позаяк, 11.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою про встановлення факту його безпосередньої участі у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 21 червня по 25 червня 1986 року в зоні відчуження, а саме в с. Варовичі Поліського району Київської області та в с. Угли Наровлянського району Гомельської області.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Встановлено той факт, що в період з 21.06.1986 року по 25.06.1986 року, включно, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в с. Варовичі Поліського району Київської області та в с. Угли Наровлянського району Гомельської області, виконуючи у складі Ансамблю пісні і танцю Прикарпатського військового округу роботу по культурно-художньому обслуговуванню особового складу.

Рішенням Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 31.05.2016 року (протокол №5) позивачу встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, а КМДА видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 .

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.09.2016 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року про встановлення факту участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 21 червня по 25 червня 1986 року скасовано, провадження у справі закрито з тих підстав, що справи про встановлення фактів участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки законом визначено інший порядок їх встановлення.

Листом Департаменту соціальної політики КМДА від 20.02.2017 року №051/Ш-443-005/4 позивача повідомлено, що Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, скасовано своє попереднє рішення про встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, шляхом прийняття рішення від 11.10.2016 року (протокол №9) на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 08.09.2016 року у справі №754/17236/15-ц. Також зазначено, що посвідчення підлягає вилученню з повідомленням органів виконавчої влади.

Вважаючи прийняте Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи рішення від 11.10.2016 року (протокол №9) стосовно позивача протиправним та прийнятим за межами своїх повноважень, останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №796 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Положенням про Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого наказом Головного управління праці та соціального захисту населення (перейменовано у Департамент соціальної політики) Київської міської ради (КМДА) від 20.05.2011 року №202 (далі також - Положення №202 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Положенням про Комісію із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженим наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 17.05.2006 року №187, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.05.2006 року №626/12500 (далі також - Положення №187 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Чорнобильська катастрофа торкнулася долі мільйонів людей. У багатьох регіонах, на величезних територіях виникли нові соціальні та економічні умови. Україну оголошено зоною екологічного лиха. Створення системи надійного захисту людей від наслідків Чорнобильської катастрофи потребує залучення значних фінансових, матеріальних та наукових ресурсів (преамбула Закону №796).

Цей Закон визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до статті 65 Закону №796 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.

При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 (яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) (далі також - Порядок №51).

Відповідно до пункту 12 Порядку №51 спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт.

Спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мін`юсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Положення про Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Положення №202), розроблено на виконання розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.04.2011 року № 550 «Про утворення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та постанови Кабінету Міністрів України від 02.12.1992 №674 «Про Порядок віднесення деяких категорій громадян до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з метою вирішення питань визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та громадян, віднесених до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 Положення №202 Комісія для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Комісія), постійно діючий колегіальний орган, що створюється як дорадчий орган виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для розгляду питань щодо встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та осіб, віднесених до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також розгляду питань встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2, 2.3 пункту 2 Положення №202 основними завданнями Комісії є:

розгляд питань щодо встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та осіб, віднесених до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

розгляд питань встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Підпунктом 2.3. пункту 2 Положення №202 прийняття рішень щодо видачі (відмови у видачі, вилучення) відповідних посвідчень згідно з Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Згідно з абзацом 20 пункту 10 Порядку №51 рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Положенням про Комісію із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженим наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 17.05.2006 року №187, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.05.2006 року №626/12500 (Положення №187) розроблено відповідно до пункту 12 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 (із змінами), з метою вирішення спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Положення №187 Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія) - це постійно діючий колегіальний орган, що створюється при Міністерстві праці та соціальної політики України (далі - Мінпраці України) для розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з пунктом 3 Положення №187 Основні завдання Комісії: розгляд спірних питань осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з метою визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії; перевірка правильності видачі посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, з аналізу Положення №187 висновується, що Комісія із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вирішує питання, які виникають при розгляді документів, наданих громадянином для встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим, на переконання суду, твердження позивача, що питання скасування встановленого статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та вилучення посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади є спірним та мало б було б вирішуватися саме Комісією із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є помилковим.

З матеріалів справи судом встановлено, що питання встановлення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 вирішено 31.05.2016 року (протокол №5) саме Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою не виявлено протиріч у документах, поданих позивачем (враховуючи надане позивачем рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2016 року у справі №754/17236/15-ц), та не передано документи ОСОБА_1 на розгляд Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до положення абзацу 5 пункту 12 Порядку №51 у разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Отже, оскільки рішення про встановлення статусу та видачі посвідчення прийнято саме Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, слід дійти висновку що цією ж Комісією має бути вирішено питання щодо вилучення виданого посвідчення у разі наявності відповідних підстав.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

З письмових доказів, поданих відповідачем та третіми особами, судом встановлено, що рішення від 31.05.2016 року, оформлене протоколом №5, про встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та видачі ОСОБА_1 посвідчення відповідної категорії прийнято Комісією «на підставі представлених документів», серед яких, як зазначають відповідач та треті особи, рішення Деснянського районного сулу міста Києва від 31.03.2016 року у справі №754/17236/15-ц.

З огляду на що, висновується, що не рішенням Деснянського районного суду міста Києва позивачу встановлено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2, а саме Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та Комісією самостійно вирішено взято до уваги зазначене судове рішення.

Проте, з матеріалів справи судом встановлено, що оскаржуване позивачем у цій справі рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних зі встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виконавчого органу КМР (КМДА) від 11.10.2016 року, оформленим протоколом № 9, яким скасовано встановлений позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та вилучено посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади, прийнято на підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва від 08.09.2016 року у справі №754/17236/15-ц.

Суд зауважує, що у справі №754/17236/15-ц Швеллєр не оскаржував рішення Комісії, яким йому відмовлено у встановленні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а звернувся із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення - перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження в період з 21.06.1986 року по 25.06.1986 року включно. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31.03.2016 року у справі №754/17236/15-ц не зобов`язувало відповідача в особі Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи приймати негайне рішення про встановлення ОСОБА_1 відповідного статусу та видачі посвідчення, враховуючи й те, що процесуальним законом передбачено право апеляційного оскарження судового рішення, яке відбулося за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вже після прийнятого Комісією рішення про встановлення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видачі йому посвідчення.

Крім того, зміст ухвали Апеляційного суду міста Києва від 08.09.2016 року полягає у тому, що питання встановлення факту не підлягає розгляду судом, водночас, в ухвалі не містяться висновки щодо спростування фактів, що в період з 21.06.1986 року по 25.06.1986 року, включно, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в с. Варовичі Поліського району Київської області та в с. Угли Наровлянського району Гомельської області, виконуючи у складі Ансамблю пісні і танцю Прикарпатського військового округу роботу по культурно-художньому обслуговуванню особового складу.

З огляду на викладене, на переконання суду, ухвала Апеляційного суду міста Києва від 08.09.2016 року, якою рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31.03.2016 року скасовано, а провадження у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, - закрито, як таке, що не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки законом визначено інший порядок їх встановлення, у даному випадку не може слугувати підставою для прийняття Комісією рішення про вилучення посвідчення у позивача.

Крім іншого, суд зауважує, що відповідно до змісту оскаржуваного протоколу засідання Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 11.10.2016 року №9 в частині рішення стосовно ОСОБА_1 , на підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва від 08.09.2016 року Комісією прийнято рішення, окрім вилучення посвідчення у позивача, що передбачено Порядком №51, про скасування рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 31.05.2016 року (протокол №5) про встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Проте, Порядком №51 передбачено право Комісії вилучити посвідчення у разі визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проте не скасовувати прийняте рішення про встановлення відповідного статусу особі.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 року (остаточне) у справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) зазначив, що ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії», заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»).

Іншими словами, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії» «Трґо проти Хорватії»).

Отже йдеться про дотримання принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» «Москаль проти Польщі»).

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Керуючись принципом верховенства права та ураховуючи судову практику Європейського суду з прав людини, наведену вище, з метою належного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки оскаржуване рішення відповідачем прийнято з порушенням приписів законодавства України.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 11, 73 - 78, 90, 241- 246, 250, 271, 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних зі встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виконавчого органу КМР (КМДА) від 11.10.2016 року, оформленого протоколом № 9, у частині скасування встановленого позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та вилучення посвідчення з повідомленням органів виконавчої влади.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295 - 297 КАС України.

У відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Київська міська державна адміністрація (; адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36);

Третя особа 1: Департамент соціальної політики Київської міської державної адміністрації (, адреса: 03165, м. Київ, проспект Комарова, 7);

Третя особа 2: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (02232, м. Київ, вул. Закревського, 87-д).

Повне рішення складено 16.06.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна