Справа № 480/1350/20
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2020 р. Справа № 480/1350/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.
за участю секретаря судового засідання - Ломакіної К.І.
представника позивача - Сірука О.В.
представника відповідача - Семерні І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/1350/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:
Відповідач подав письмовий відзив, у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні, оскільки позивач, як власник 7/9 частин будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,017 га - для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, а також має земельну ділянку площею 0,043 га - для ведення особистого селянського господарства. Тому позивач повинен сплачувати земельний податок за ці земельні ділянки з 01.01.2000, тобто дати реєстрації 7/9 частин будинку.
Ухвалою суду від 03.03.2020 позовну заява була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.
13.03.2020 представником позивача усунені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 13.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Згідно з ухвалою від 22.04.2020 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Протокольною ухвалою від 28.05.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 12.06.2020.
У судовому засіданні представник позивача Сірук О.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача Семерня І.Ю. у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що Головним управлінням ДФС у Сумській області винесені податкові повідомлення-рішення від 30.06.2018:
Головним управлінням ДФС у Сумській області винесені податкові повідомлення-рішення від 30.06.2019:
Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.
Відповідно до статті 269 ПК України платниками земельного податку є (а) власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та (б) землекористувачі.
Об`єктом оподаткування земельним податком згідно з положеннями статті 270 ПК України є (а) земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та (б) земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (пункт 286.1 статті 286 ПК України).
Згідно з пунктом 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Отже платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку або користування.
Особливості регулювання відносин в сфері земельного права, в тому числі підстави для набуття земельних ділянок у власність та користування, визначені Земельним кодексом України.
Згідно з ч.ч. 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 ЗК України, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (стаття 124 ЗК України).
Таким чином, нарахування земельного податку здійснюється відповідачем виключно на підставі даних Державного земельного кадастру, в якому міститься інформація про земельну ділянку, як об`єкт цивільних прав.
Верховний Суд в постанові від 13.12.2018 у справі № 805/1221/17 висловив правову позицію, згідно якої за статтями 125 і 126 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 ЦК.
Верховний Суд також зазначив, що платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника у різні періоди часу був пов`язаний з різними подіями, а саме, до 01 січня 2015 року обов`язок виникав з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке розташоване на такій земельній ділянці, а після 01 січня 2015 року - з моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 16.05.2002 володіє 7/9 будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2019 №192212900 вбачається, що у власності або користуванні ОСОБА_1 відсутні будь-які земельні ділянки (а.с.12-13).
Згідно листа відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 31.01.2020 №74/111-20 в Державному земельному кадастрі відсутні дані щодо наявності у власності (користуванні) позивача земельної ділянки, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка не сформована, її реєстрацію в державному земельному кадастрі не проведено (а.с.11).
З листа Тростянецької міської ради від 29.01.2020 № 162 вбачається, що земельна ділянка, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в комунальній власності Тростянецької міської ради та в приватну власність користування не передавалась (а.с.14).
Враховуючи, що підставою для нарахування земельного податку є виключно дані Державного земельного кадастру, відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення нарахування грошового зобов`язання за платежем земельний податок за дві земельні ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому податковим органом не надано доказів того, яка саме земельна ділянка розташована під частиною будинку позивача і якої площі, а яка є присадибною ділянкою.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Головне управління ДПС у Сумській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень.
З урахуванням вищевказаних чинних норм Податкового та Земельного кодексів, а також правової позиції Верховного Суду, посилання відповідача на власну інформаційну базу даних та на ту обставину, що позивач є власником 7/9 частин житлового будинку, як на підстави нарахування земельного податку, є помилковими.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області судові витрати в розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар

Повний текст рішення складений 17.06.2020.