Справа № 766/8970/20
Суддя: Булах Є. М.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/8970/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Інспектора УПП в Херсонській області, 1 батальйону, 4 роти, молодшого лейтенанта поліції Дудок Юлії Вікторівни (ЄДРПОУ невідомий, місцезнаходження: 73009, м. Херсон, проспект Адмірала Сенявіна, буд. 128) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

05.06.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, у якому просив скасувати постанову серії ЕАМ №2575563 винесену інспектором УПП в Херсонській області, 1 батальйону, 4 роти, молодшим лейтенантом поліції Дудок Юлії Вікторівни та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача. Додатково позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови.

Вказані матеріали передано судді Булах Є.М., відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції 09.06.2020 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.06.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 5-денний строк для усунення недоліків.

В ухвалі про залишення позову без руху зазначено про такі недоліки:

- позивачем не зазначено та не обґрунтовано підстав для поновлення строку на звернення до суду із позовом про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та не надано докази поважності причин його пропуску;

- позивачем не оплачено судовий збір за подання позову до суду;

- позивачем не зазначено належного відповідача у цій справі.

12.06.2020 року позивач через канцелярію суду подав заяву про усунення недоліків, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 15.06.2020 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 171 КАС України питання про наявність підстав для відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк( п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України)

Дослідивши заяву про усунення недоліків, суд приходить до висновку, що викладені в ухвалі суду від 09.06.2020 року недоліки позивачем повністю усунуто, тому позовна заява підлягає поверненню з огляду на наступне.

Так позивачем на виконання вимог ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 09.06.2020 року частково усунуто недоліки, а саме позивачем надано документи та докази на обґрунтування причин поважності пропуску строку на звернення до суду із позовом та зазначено відповідачем по справі Департамент патрульної поліції.

Разом з тим, позивачем не виконано вимоги ухвали суду щодо сплати судового збору та не надано оригінал платіжного документу на підтвердження його оплати.

Так, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.06.2020 року зазначено, що позивачу потрібно сплати судовий збір за подання до суду позову у розмірі 840,80 грн..

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків вбачається незгода позивача з його обов`язком сплати судового збору за звернення до суду із позовом.

Як на підставу звільнення його від сплати судового збору посилається на п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», надавши копію посвідчення від 19 березня 2015 року, згідно з яким він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Досліджуючи обґрунтування позивача, щодо звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, суд приходить до наступного.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року №12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року №R(81)7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України».

За приписами ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може своєю ухвалою за клопотанням особи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За правилами частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року при розгляді справи № 755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

Так, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 сформована правова позиція щодо необхідності сплати судового збору у справах про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відповідно до якої чинне законодавство (Закон № 3674-VI) містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, Законом № 3674-VI звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань, тобто питань соціального захисту.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19, в постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17, в ухвалі Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі №817/2419/16.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, КАС України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

За частиною 6 статі 169 КАС України Копія ухвали про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді..

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, суддя,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Інспектора УПП в Херсонській області, 1 батальйону, 4 роти, молодшого лейтенанта поліції Дудок Юлії Вікторівни (ЄДРПОУ невідомий, місцезнаходження: 73009, м. Херсон, проспект Адмірала Сенявіна, буд. 128) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з матеріалами позовної заяви та додатками до неї надіслати позивачу.

Копію позовної заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 169 КАС України).

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом(ч. 8 ст. 169 КАС України).

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена 16.06.2020 року

Суддя Є.М.Булах