Справа № 620/562/20
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Чернігів Справа № 620/562/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Андрушко І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Кулініч К.В., представника відповідача Черевко А.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Держпраці у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 05.12.2019 № 25-12-25-12-022/0645/168 в розмірі 250380,00 грн. на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , винесену уповноваженими особами Управління Держпраці у Чернігівській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем під час інспекційного відвідування зроблені хибні висновки щодо наявності в діях позивача порушення вимог частин першої та третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, а в матеріалах справи відсутні, окрім відібраних пояснень, інші належні, допустимі та достовірні докази, які би підтверджували факт перебування у трудових відносинах з позивачем громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що за результатами інспекційного відвідування позивача встановлено порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були допущені до роботи ФОП ОСОБА_5 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням позивача та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу. Тому відповідно до абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України до позивача накладено штраф у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника.

Позивачем надана до суду відповідь на відзив в якій вказав, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не доведено належними доказами факту перебування ФОП ОСОБА_5 в трудових відносинах, без укладення трудового договору ні з громадянкою ОСОБА_2 ні з громадянкою ОСОБА_3 , а отже відповідні висновки про порушення трудового законодавства з боку позивача гуртуються на припущеннях та не відповідають реальним обставинам справи.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Листом від 30.08.2019 № 6952/4/4.1-ДО-19 Департаментом з питань праці Державної служби України з питань праці було направлено до відповідача електронне звернення ОСОБА_6 , яке надійшло через сервіс «Повідомити про незадекларовану працю» про можливі порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_5 (а.с. 39).

16.10.2019 т.в.о. начальника Управління Держпраці у Чернігівській області винесено наказ «Про проведення контрольного заходу» № 518, на підставі службової записки від 15.10.2019, яким наказано начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Луцишиній В.М. організувати проведення та забезпечити контроль за проведенням інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_5 , в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин за місцем здійснення господарської діяльності за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 ) (а.с. 37, 38).

На підставі направлення на проведення контрольного заходу від 16.10.2019 № 932 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Чернігівській області ОСОБА_7, за участю головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Корявець Р.С., було проведено інспекційне відвідування на предмет додержання законодавства про працю в частині використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_5 за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 ), про що складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 21.10.2019 № 25-01-022/0645 (а.с. 40-46).

Як вбачається з вказаного акту, під час інспекційного відвідування було встановлено наступне:

- 18.10.2019 о 14 год. 00 хв. під час проведення інспекційного відвідування за фактичним місцем здійснення підприємницької діяльності позивача: АДРЕСА_2, магазин АДРЕСА_7 здійснювала реалізацію продовольчих товарів, проводила розрахунки з покупцями, виконувала обов`язки продавця продовольчих товарів ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_2 в письмових поясненнях від 18.10.2019 зазначила, що проходить стажування продавцем в ФОП ОСОБА_5 Режим роботи з 9:00 до 18:00, без обідньої перерви, оплата її праці по домовленості;

- 21.10.2019 ФОП ОСОБА_5 надала письмове пояснення, в яких вказала, що займається підприємницькою діяльністю з 2010 року, найманих працівників немає. Місця здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_3 ) зачинено. В кіоску АДРЕСА_2 і відпочинку працює сама у святкові і вихідні дні. У суботу (19.10.2019) працювала ОСОБА_3 ; за адресою АДРЕСА_1 працює кожного дня з 9-00 до 18-00 окрім суботи та неділі у літній період з 9-00 год. до18-00 год. без вихідних у осінньо-зимовий період. Працює ОСОБА_2 та вона сама;

- перевіряючими зроблено висновок про фактичний допуск працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до роботи продавця без укладеного трудового договору, які не могли були допущені до роботи ФОП ОСОБА_5 , без укладення трудового договору з фізичною особою підприємцем, без видання наказу ФОП ОСОБА_5 про прийняття працівника на роботу та без належного повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

21.10.2019 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів ОСОБА_7 винесено припис про усунення виявлених порушень № 25-01-022/0645-0392, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_5 усунути до 30.10.2019 порушення частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України та укласти трудові договори з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 5-6).

Повідомленням Управління Держпраці у Чернігівській області від 25.10.2019 за вих. № 10-04/5649 було інформовано позивача про одержання уповноваженою посадовою особою 24.10.2019 акту інспекційного відвідування від 21.10.2019 № 25-01-022/0645, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників ФОП ОСОБА_5 , для розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю (а.с. 49).

05.12.2019 т.в.о. начальника Управління Держпраці у Чернігівській області Тищенко О.О., розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування від 21.10.2019 № 25-01-022/0645 щодо порушень ФОП ОСОБА_5 законодавства про працю, було встановлено, що працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу (частина третя статті 24 Кодексу законів про працю України) та винесено постанову № 25-01-022/0645/168, якою на позивача на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України накладено штраф у розмірі 250380,00 грн. (а.с. 7).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Згідно з частиною першою статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» від 26.04.2017 № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі - Порядок № 295).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 826/8917/17 постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» від 26.04.2017 № 295 визнано нечинною.

Водночас, за змістом частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 826/8917/17 не містить жодних застережень з цього приводу, то постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» від 26.04.2017 № 295 вважається такою, що втратила чинність з дня набрання законної сили цим судовим рішенням, тобто 14.05.2019.

Тому, норми постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» від 26.04.2017 № 295 підлягають застосуванню до 14.05.2019.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2020 у справі № 2040/7558/18.

При цьому, як вбачається з акту інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 21.10.2019 № 25-01-022/0645, Управління Держпраці у Чернігівській області посилається на положення Порядку № 295, який на час проведення контрольного заходу втратив чинність.

Що стосується порядку та факту встановленого порушення суд зазначає наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Статтею 1 Закону № 877-V встановлено, зокрема, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина п`ята статті 2 Закону № 877-V).

Тлумачення цієї норми вказує на те, що органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення в першу чергу повинні ураховувати особливості правового регулювання, визначені законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, одночасно звертаючи увагу на правила перелічені в частині п`ятій статті 2 Закону № 877-V та, якщо певні правовідносини не врегульовані законами у відповідній сфері та міжнародними договорами звертатись до інших норм Закону № 877-V.

Закону, який би регулював правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення на цей час немає, а тому спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини є Закон № 877-V незважаючи на те, що він регулює правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності для багатьох органів контролю.

Абзацом п`ятим частини першої статті 6 Закону № 877-V передбачено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Крім того, у абзаці шостому частини першої статті 6 Закону № 877-V зазначено, що у такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Тобто, виходячи з вказаних норм, звернення фізичної особи про порушення фізичними особами - суб`єктами господарювання чи юридичними особами законодавства про працю та зайнятість населення, повинно бути оформлене належним чином для можливості ідентифікувати особу, бути обґрунтованим та стосуватись порушень прав та інтересів особи, яка звертається.

Як встановлено судом, в електронному зверненні ОСОБА_6 , яке надійшло через сервіс «Повідомити про незадекларовану працю» до Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці, заявниця повідомила, що в місцях здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_5 , працюють не оформленні належним чином працівники, позивач приховує гроші від держави. Проте, вказане звернення не містить всіх необхідних реквізитів для можливості ідентифікації особи, тобто не відповідає вимогам статті 5 Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, на переконання суду, вказане електронне звернення фізичної особи, яка повідомила про можливе порушення позивачем законодавства про працю, не може бути підставою для проведення позапланової перевірки (інспекційного відвідування) суб`єктів, які використовують найману працю.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Пунктами 2, 8 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі - Порядок № 823) встановлено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Отже, правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема, встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому, такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення.

З акту інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 21.10.2019 № 25-01-022/0645 слідує, що інспекторами праці ОСОБА_7 та Корявець Р.С. , було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_5 за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3 ).

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено та підтверджується показами свідка ОСОБА_7 , що інспектори виходили на перевірку лише одного об`єкта, а саме: АДРЕСА_8 та не здійснювали фактичне інспекційне відвідування інших місць підприємницької діяльності позивача, зокрема, за адресою: АДРЕСА_2 , парк культури і відпочинку кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а тому не могли встановити чи дійсно працював у ФОП ОСОБА_5 продавець ОСОБА_3 без укладеного трудового договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що акт інспекційного відвідування, який містить не підтверджену інформацію, а також результати якого отримані не у встановлений законом спосіб, не може бути належною підставою у розгляді справи про накладання штрафу.

За таких обставин, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 05.12.2019 № 25-12-25-12-022/0645/168 прийнята відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є протиправною і підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2503,81 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 39, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 05.12.2019 № 25-12-25-12-022/0645/168.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2503,81 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.06.2020.

Суддя В.О. Непочатих