Справа № 571/499/20
Суддя: Першко О. О.
Дата ухвалення: 2020-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 571/499/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції першого батальйону, п`ятої роти сержанта поліції Бакунець Катерини Петрівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕАК № 2361989 від 09 квітня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції першого батальйону, п`ятої роти сержанта поліції Бакунець К.П., третя особа Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати дії сержанта поліції Бакунець К.П. протиправними, скасувати постанову серії ЕАК № 2361989 від 09 квітня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову посилається на те, що Правил дорожнього руху не порушував, а дії інспектора при її винесенні вважає протиправними. Вказує, що 09 квітня 2020 року керував транспортним засобом та був пристебнутим ременем безпеки, однак не на автомобільній дорозі МО 7, Рівненська, Сарненський, Київ-Ковель-Ягодин на 263 км, як зазначено у постанові. а від автомобільної дороги Київ-Ковель-Ягодин в напрямку селища Рокитне, Рокитнівського району, а не Сарненського, що не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що відповідач рухаючись за ним від автомобільної дороги Київ-Ковель-Яготин в напрямку селища Рокитне. Рокитнівського району Рівненської області здійснив зупинку його транспортного засобу. Підійшовши до нього, працівник поліції повідомила, що причиною зупинки є відсутність у нього страхового полісу. Відстебнувши паска безпеки він пред`явив страховий поліс відповідачу. Після чого інспектор поліції Бакунець К.П. повідомила, що вже винесла постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за те, що він не був пристебнутий ременем безпеки. На його прохання надати докази, якими підтверджено вчинення правопорушення та прохання скласти протокол, щоб надати письмове пояснення та заперечення щодо даного факту, йому повідомили, що постанова винесена та вручили її копію. В адміністративній справі відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 травня 2020 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Позивач Онуфрієнко М.М. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 19 червня 2020 року позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач поліцейський управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції першого батальйону, п`ятої роти сержант поліції Бакунець К.П. в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання повістки про виклик до суду представником відповідача 02 червня 2020 року. Про причини неявки суд не повідомила. У поданому до суду відзиві, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що обставини на які посилається позивач є надуманими, такими, що не відповідають дійсності, не підтверджені жодним доказом.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання документів на офіційну електронну адресу. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

Представник Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується отриманою 02 червня 2020 року розпискою про отримання повістки про виклик до суду. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 09 квітня 2020 року поліцейським роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Бакунець К.П. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2361989 відносно позивача.

Як зазначено у оскаржуваній постанові 09 квітня 2020 року о 10:14:23 позивач керував транспортним засобом «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3. в Правил дорожнього руху порушив правила користування ременями безпеки.

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривня.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3. в Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП не визнає.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачі суду не надали, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростували.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не порушував Правил дорожнього руху, протилежного суду не доведено.

Отже, з огляду на те, що докази на підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, відповідачами не подані, в матеріалах справи відсутні, враховуючи, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання і мають можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 2. 3 в ПДР України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2361989 від 09 квітня 2020 року через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а відтак позов слід задовольнити частково, і в задоволенні позовної вимоги про визнання дій сержанта поліції Бакунець К.П. протиправними - відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції першого батальйону, п`ятої роти сержанта поліції Бакунець Катерини Петрівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕАК № 2361989 від 09 квітня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2361989 від 09 квітня 2020 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п. 15. 5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач поліцейський управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції першого батальйону, п`ятої роти сержант поліції Бакунець Катерина Петрівна, місцезнаходження: вул. С.Бандери, 14-а, м. Рівне.

Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, .

Третя особа Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. С.Бандери, 14-а, м. Рівне, .

Повне судове рішення складене 19 червня 2020 року.

Суддя О.О. Першко