Справа № 480/1607/20
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2020 р. Справа №480/1607/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 та Війського медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ) в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, яка полягає у безпідставному та невмотивованому ненаправлені командира відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_1 на обстеження військово-лікарською комісією у зв`язку зі звільненням з військової служби;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира 27 реактивної артилерійської бригади (по особовому складу) від 31.01.2020 № 16-РС в частині звільнення з військової служби командира відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_1 .
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України (по стройовій частині) від 06.02.2020 №32, в частині виключення командира відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.
- поновити прапорщика ОСОБА_1 на військовій службі на посаді командира відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.02.2020 до дня фактичного поновлення на роботі, виходячи з середньоденного грошового забезпечення - 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 61 копійки;
- визнати протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає у не наданні медичної допомоги командиру відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_1 під час його лікування в період з 21.01.2020 по 04.02.2020;
- визнати протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає у безпідставному та невмотивованому ненаправлені командира відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_1 на обстеження військово-лікарської комісії для встановлення ступеня придатності до військової служби.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач проходив військову службу на підставі контракту, якій було укладено на три роки.
Позивач стверджує, що під час проходження військової служби отримав такі захворювання: хронічний гепатит С та грижа. Під час перебування на лікуванні у шпиталі військової частини НОМЕР_2 в період з 22.01.2020 по 04.02.2020 йому фактично не було проведено операційне втручання щодо вентральної грижі, належне лікування щодо гепатиту С в повному обсязі.
Позивач зазначає, що він не мав бажання розривати контракт та звільнятись з військової служби та після прибуття до військової частини НОМЕР_1 , після лікування, він намагався подати рапорт щодо направлення його на проходження ВЛК, однак йому було відмовлено в прийнятті такого рапорту.
Натомість, командування військової частини було прийнято рішення про звільнення позивача з військової служби та виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 в зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі.
Позивач вважає, оскільки вказані хвороби він отримав під час проходження військової служби, він мав право на проходження ВЛК, але відповідач в порушення пункту 12.6. Наказу № 170 не пізніше ніж за чотири місяці до досягнення ним граничного віку перебування на військовій службі не направив його обстеження військово-лікарською комісією військовослужбовців, чим його позбавлено права отримати в подальшому компенсаційні виплати, у зв`язку із втратою під час військової служби здоров`я, оскільки саме військово-лікарською комісією підтверджується причинний зв`язок захворювань, із захистом Батьківщини та з проходженням військової служби.
Крім того, наказ про звільнення ОСОБА_1 прийнятий під час знаходження його на лікуванні, а саме 31.01.2020, а рапорт про звільнення з військової служби позивачем не подавався.
Також позивач посилається на пункт 8 контракту, відповідно до якого, після закінчення особливого періоду, у разі досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі, контракт припиняється (розривається) а військовослужбовець підлягає звільненню з військової служби за віком, відтак позивач вважає, що на час видання наказу від 31.01.2020 № 16-РС особливий період діє, тому підстави для розірвання контракту були відсутні.
Позивач вважає, що він мав право на отримання щорічної основної відпустки у 2020 році, мав право на відпустку для лікування, мав право на амбулаторне лікування. Рапорт щодо відмови від щорічної основної відпустки за 2020 ним не подавався.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військово-медичного клінічного центру Північного регіону позивач зазначає, що у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час, у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який звіряється підписом начальника військового лікувального закладу.
Позивач вважає, що враховуючи його стан здоров`я його повинні були направити на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, що не було зроблено.
Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник відповідача, військової частини НОМЕР_1 надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує з огляду на наступне.
Відповідач зазначає, що в зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі, який в особливий період становить 60 років (для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"), контракт був припинений та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2020 № 32 прапорщик ОСОБА_1 звільнений з військової служби у відставку, виключений зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення.
При цьому відповідач зазначає, що посадові особи військової частини НОМЕР_1 при звільненні з військової служби прапорщика ОСОБА_1 керувались вимогами пункту 12.8 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція №170), якою передбачено, що посадові особи відповідно до наданих їм прав зобов`язані звільнити з військової служби військовослужбовців, які досягли граничного віку перебування на військовій службі.
Відповідач стверджує, що видання наказу № 16-РС командиром військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) 31.01.2020 було необхідною мірою для забезпечення своєчасного здавання прапорщиком ОСОБА_1 посади та проведення усіх необхідних розрахунків з ним. Рапортом від 05.02.2020 (вхідний № 49 від 06.02.2020) позивач здав справи та посаду та наказом (по стройовій частині) від 06.02.2020 № 32 виключений зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення. Отже позивач був виключений зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення вже після прибуття із лікувального закладу до пункту постійної дислокації військової часини НОМЕР_1 та здачі посади.
Також відповідач стверджує, що рапорт щодо направлення позивача ВЛК не надходив до стройової частини штабу.
Представник відповідача Військового медичного клінічного центру Північного регіону, також надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує виходячи з наступного.
Відповідач зазначає, що після лікування та обстеження в інфекційному відділенні стан позивача покращився, за результатами консультації - абсолютних показань до оперативного лікування не виявлено.
04.02.2020 хворий з покращенням та рекомендаціями був виписаний до частини. Під час лікування та обстеження у ВМКІД ПнР були встановлені діагнози які не пов`язані з проходженням військової служби та не підпадають під статті, які передбачають обмеження придатності до військової служби згідно Наказу МОУ №402 від 14 серпня 2008 року. Позивачу не було проведено ВЛК так як хворий від 22.01.2020р був направлений на лікування та обстеження, а не для проходження ВЛК.
Позивач направив суду відповідь на відзив Військової частини НОМЕР_1 , в якому зазначив, що не погоджується з доводами відповідача та наполягає на позовних вимогах.
Відповідач, військова частина НОМЕР_1 , в свою чергу надав суду заперечення на відповідь на відзив на позов, в яких наполягає на безпідставності позовних вимог.
В подальшому ухвалою суду було закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ), яка полягає у не наданні медичної допомоги командиру відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_1 під час його лікування в період з 21.01.2020 по 04.02.2020.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону у період з 26 лютого 2018 по 06 лютого 2020 року, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2018 № 47 та від 06.02.2020 № 32 (а.с. 14 - 18).
Під час виконання обов`язків військової служби в зоні ООС в складі військової частини НОМЕР_1 , 21.01.2020 ОСОБА_1 був госпіталізований до військового госпіталю військова частина НОМЕР_4 м. Часів Яр (а.с. 22). С 22.01.2020 ОСОБА_1 було переведено для подальшого лікування та дообстеження до Військово медичного клінічного центру Північного регіону м. Харків, з якого він був виписаний 04.02.2020 (а.с. 28).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2020 № 31, визначено, що ОСОБА_1 прибув та приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 23).
Разом з тим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2020 № 16 РС (по особовому складу) відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", прапорщика військової служби за контрактом ОСОБА_1 , командира відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «В» (за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) (а.с. 61).
В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2020 №32, ОСОБА_1 виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 (а.с. 15).
Суд зазначає, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, проходженням військової служби у Збройних Силах України здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).
Частиною 1 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:
а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;
б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до ч.5. ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема, на підставах:
2) під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації): в) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.
В свою чергу ч.1 ст.22 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено граничний вік перебування на військовій службі: 5) для військовозобов`язаних та резервістів, які призиваються на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, - до досягнення граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві.
Згідно статті 28 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу», запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних. Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд - до 35 років; 2) другий розряд - до 60 років.
Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.
Пунктом 34 Положення №1153/2008 визначено, що контракт припиняється (розривається), зокрема: у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України).
Відповідно до п. 35 Положення №1153/2008, під час дії особливого періоду контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням командування військової частини у період:
- після закінчення строку проведення мобілізації та до моменту введення воєнного стану - на підставах, передбачених пунктом 2 (крім підстав, передбачених підпунктами "ґ", "й" та "к") частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно п.219 Положення №1153/2008, військовослужбовці, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній ними посаді, визнані військово-лікарською комісією придатними за станом здоров`я для проходження військової служби, на їх прохання і за потреби Збройних Сил України можуть бути залишені на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі на строк до п`яти років, але не більше граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві, визначеного статтею 28 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» для відповідної категорії військовослужбовців.
Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначені Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N 1153 (далі по тексту - Інструкція).
Пунктом 12.8. Інструкції визначено, що посадові особи відповідно до наданих їм прав зобов`язані звільнити з військової служби військовослужбовців, які досягли граничного віку перебування на військовій службі або які не виявили бажання укладати новий контракт.
Документи на звільнення військовослужбовців, які досягають граничного віку перебування на військовій службі або в яких закінчується строк контракту, направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення, не пізніше ніж за два місяці до досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на військовій службі або закінчення строку контракту. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до військової частини за місцем проходження військової служби у строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад, а також розрахунок військовослужбовців. Командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення їх з військової служби.
У разі звільнення військовослужбовця зі служби у зв`язку із досягненням граничного віку перебування на військовій службі або закінченням строку контракту невикористана ним щорічна відпустка за його бажанням може надаватися й тоді, коли час цієї відпустки повністю або частково перевищує строк контракту. У цьому випадку наказом командира військової частини дія такого контракту продовжується до закінчення відпустки. Дія контракту продовжується також на час перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у медичному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, а також на час увільнення його від виконання службових обов`язків у зв`язку з призначенням амбулаторного лікування.
Виходячи із системного аналізу перелічених вище норм законодавства, суд доходить висновку, що законодавство встановлює граничний вік перебування на військовій службі при досягненні якого військовослужбовець підлягає звільненню з військової служби. Під час дії особливого періоду граничний вік перебування на військовій службі дорівнює граничному віку перебування в запасі та у військовому резерві. Отже граничний вік перебування на військовій службі згідно приписів статті 28 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу» залежно від віку і звання позивача встановлено 60 років.
З матеріалів справи суд вбачає, що 06.02.2020 позивачу виповнилося 60 років, відтак він досяг граничного віку перебування на військовій службі та підлягав звільненню з військової служби (а.с. 37).
Суд зазначає, що згідно вимог п. 34 Положення №1153/2008 контракт припиняється у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2020 №32 (по стройовій частині) ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини з 06.02.2020, тобто в день досягнення граничного віку перебування на військовій службі. При цьому суд зазначає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2020 №32 (по стройовій частині) був виданий вже після повернення позивача з лікування. Також в даному наказі зазначено про виплату позивачу компенсації за невикористані дні додаткової та щорічної основної відпусток. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь які докази щодо звернення позивача до військової частини про надання йому невикористаної частини щорічної відпустки та наявності підстав для надання відпустки для лікування у зв`язку з хворобою.
Твердження позивача щодо неможливості припинення контракту та звільнення з військової служби до закінчення особливого періоду спростовуються переліченими вище нормами законодавства.
Суд також вважає безпідставним посилання позивача на те, що ним не подавався рапорт про звільнення та відповідна бесіда з питань звільнення не проводилась, оскільки зазначені факти не спростовують необхідності звільнення позивача в силу вимог закону, а саме в зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 235 Положення №1158, військовослужбовці протягом 12 місяців до досягнення граничного віку перебування їх на військовій службі направляються для визначення ступеня придатності до військової служби за станом здоров`я на обстеження до військово-лікарської комісії, висновки якої враховуються під час визначення підстав звільнення з військової служби.
Військовослужбовці за їх бажанням можуть не направлятися на обстеження військово-лікарською комісією в разі звільнення, зокрема, за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.
Також пунктом 12.6. Інструкції визначено, що посадова особа, у підпорядкуванні якої є військовослужбовці, які виявили бажання звільнитись чи підлягають звільненню з військової служби, не пізніше ніж за чотири місяці до досягнення ними граничного віку перебування на військовій службі чи закінчення строку контракту, зобов`язана здійснити заходи щодо: розрахунку вислуги років військової служби військовослужбовців; обстеження військово-лікарською комісією військовослужбовців.
Судом встановлено, що в порушення зазначених вище норм військовою частиною НОМЕР_1 перед звільненням позивача не було вжито заходів щодо направлення його на обстеження військово-лікарською комісією. При цьому докази відмови позивача від обстеження військово-лікарською комісією відповідачем не надано.
Відтак позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, яка полягає у ненаправлені ОСОБА_1 на обстеження військово-лікарською комісією є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Суд погоджується із твердженням позивача про те, що у разі направлення його на обстеження військово-лікарською комісією, висновок такої комісії міг ви вплинути на визначення підстав звільнення. Але суд зауважує, оскільки на час настання у позивача граничного віку перебування на військовій службі такого висновку ВЛК не було, позовні вимоги щодо скасування наказів про звільнення та відповідно поновлення на посаді по суті є передчасними.
Отже враховуючи зазначене, та відсутність на момент досягнення позивачем граничного віку перебування на військовій службі, інших підстав для звільнення, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів командира 27 реактивної артилерійської бригади (по особовому складу) від 31.01.2020 № 16-РС; (по стройовій частині) від 06.02.2020 №32; поновлення прапорщика ОСОБА_1 на посаді командира відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягають.
Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу оскільки дані вимоги є похідними від зазначених вище.
Разом з тим суд зазначає, що пунктом 241 Положення №1158 визначено, що військовослужбовці за наявності кількох підстав, передбачених, зокрема підпунктами "а", "б", "в", "ґ" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", для звільнення можуть обрати за бажанням одну з них.
Відповідно до п.243 Положення №1158, після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням.
Суд зазначає, що вказані норми передбачають можливість зміни підстав звільнення у разі виникнення нових обставин.
Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.
Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.
Враховуючи зазначене, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України направити ОСОБА_1 на обстеження військово-лікарською комісією.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненаправлення ОСОБА_1 на обстеження військово-лікарської комісії для встановлення ступеня придатності до військової служби, суд зазначає наступне.
Наказом Міноборони, від 14.08.2008, № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту Положення №402)
Відповідно до п.п.1.1., 1.3, 2.1. Положення, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Основними завданнями військово-лікарської експертизи, зокрема, є: визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням. Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Згідно п.6.1. Положення 402, направлення на медичний огляд проводиться, зокрема: б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Пунктом 6.4 Положення №402 визначено, що у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.
Розкладом хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, якій є додатком 1 до Положення №402 (далі Розклад хвороб), визначено контингенти, що проходять медичний огляд за графами:
- графа І: Громадяни під час приписки до призовних дільниць та призову на строкову військову службу, вступу до військових навчальних закладів (крім льотного складу), військовослужбовці строкової військової служби;
- графа ІІ: Громадяни, військовослужбовці, які приймаються, призиваються та проходять військову службу осіб рядового, сержантського та старшинського складу, прапорщики (мічмани);
- графа ІІІ: Громадяни, особи офіцерського складу, які приймаються, призиваються та проходять військову службу осіб офіцерського складу, офіцери запасу, які призиваються та проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Статтею 4 Розкладу хвороб, включено усі форми гострих та хронічних вірусних гепатитів B15 - B19:
а) тяжкі форми вірусних гепатитів, які важко піддаються лікуванню та значно порушують функції органів і систем;
б) вірусні гепатити зі стійкими помірними порушеннями функцій;
в) вірусні гепатити з незначними порушеннями функцій;
г) вірусні гепатити без порушення функції.
З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №688, суд вбачає, що позивачу, зокрема, встановлено діагноз: хронічний вірусний гепатит С, активний, з незначним порушенням функцій. (а.с. 25).
Отже вказане захворювання відноситься до пункту «в» ст.4 Розкладу хвороб. При цьому позивач відноситься до контингенту за графою ІІ Розкладу хвороб: Громадяни, військовослужбовці, які приймаються, призиваються та проходять військову службу осіб рядового, сержантського та старшинського складу, прапорщики (мічмани).
Статтею 4 Розкладу хвороб, визначено, що військовослужбовцям з контингенту, що відносяться до графи ІІ з діагнозом відповідно до п. «в» встановлено: придатність до військової служби або обмежена придатність визначається індивідуально.
Таким чином, виходячи з аналізу зазначених вище норм суд приходить до висновку, що враховуючи приписи п.6.4 Положення №402, у Військово-медичного клінічного центру Північного регіону був відсутній обов`язок щодо направлення ОСОБА_1 на обстеження військово-лікарської комісії для встановлення ступеня придатності до військової служби. Відтак позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), яка полягає у ненаправлені командира відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на обстеження військово-лікарською комісією у зв`язку зі звільненням з військової служби.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) направити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на обстеження військово-лікарською комісією.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.О. Павлічек