Справа № 640/10509/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Київ № 640/10509/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за ненадання позивачу відповіді відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та непроведення перевірки щодо дискримінаційних дій з боку ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» по відношенню до позивача, непроведення перевірки щодо порушень прав громадянина;

- зобов`язати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надати позивачу відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян», надати інформацію щодо проведення перевірки дискримінаційних дій з боку ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» та генерального директора ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» ОСОБА_2 по відношенню до позивача, надати інформацію щодо перевірки порушень генеральним директором ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» ОСОБА_2 Закону України «Про звернення громадян».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що заява відповідачем розглянута без дотримання норм Закону України "Про звернення громадян", зокрема, не були вирішені вимоги заяви, до того ж, відповідь на заяви надана з порушенням строків розгляду.

Відповідач, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 02.01.2019 засобами поштового зв`язку направив офіційне письмове звернення на ім`я Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Денисової Людмили Валеріївни, як до посадової особи, щодо захисту своїх прав, як працівника ТОВ «АВК КОНФКШІНЕРІ», так і людини, від дискримінації з боку ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» та його повноважної особи - генерального директора ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» ОСОБА_2 .

05.02.2019 позивач повторно звернувся з офіційним письмовим зверненням до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, де зазначив про додаткові дискримінаційні дії з боку ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» відносно нього.

За результатами розгляду заяви-доповнення позивача від 05.02.2019, надано відповідь у листі представника Уповноваженого з дотримання соціальних та економічних прав Степаненко O.A. від 06.03.2019 № 2921.4/К-1827.3/19/21.2.

Остаточну відповідь на звернення позивача від 02.01.2019 в частині захисту від дискримінації надано листом від 23.04.2019.

Також позивач звернувся зі скаргами щодо правопорушень з боку ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» 13.03.2019 та 05.04.2019.

Листом представника Уповноваженого з дотримання інформаційних прав та представництва в Конституційному Суді України Барвіцького В.Ю. вих. від 17.04.2019 № 6906.4/К-4228.3/19/22.6 позивачу було надано відповідь на його скарги.

Позивач вважаючи, що листи відповідача не містили відповіді по суті, а відповідачем вчинено протиправну бездіяльність, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Визначаючись щодо суті спору, суд виходить з наступного.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 4 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» від 23 грудня 1997 року №776/97-ВР (надалі - Закон України від 23 грудня 1997 року №776/97-ВР) Уповноважений є посадовою особою, статус якої визначається Конституцією України, цим та іншими законами України.

Уповноважений здійснює свою діяльність незалежно від інших державних органів та посадових осіб. Діяльність Уповноваженого доповнює існуючі засоби захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, не відміняє їх і не тягне перегляду компетенції державних органів, які забезпечують захист і поновлення порушених прав і свобод.

Частиною 1 статті 10 цього ж Закону передбачено, що для забезпечення діяльності Уповноваженого утворюється секретаріат, який є юридичною особою, має свій рахунок у банку та печатку встановленого зразка.

Статтею 16 Закону України від 23 грудня 1997 року №776/97-ВР визначено, що Уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує: 1) за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників; 2) за зверненнями народних депутатів України; 3) за власною ініціативою.

У відповідності до частин 1, 2 статті 21 Закону України від 23 грудня 1997 року №776/97-ВР) кожен може без обмежень і перешкод звернутися до Уповноваженого у порядку, передбаченому чинним законодавством. При зверненні до Уповноваженого не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками.

Відповідно до ст.14 Закону України №776/97-ВР Уповноважений зобов`язаний додержуватися Конституції України і законів України, інших правових актів, прав та охоронюваних законом інтересів людини і громадянина, забезпечувати виконання покладених на нього функцій та повною мірою використовувати надані йому права.

Суд зазначає, що у відповідності до приписів статті 17 Закону України від 23 грудня 1997 року №776/97-ВР Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Закон України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996 року (далі по тексту - Закон України №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Звернення подаються Уповноваженому в письмовій формі протягом року після виявлення порушення прав і свобод людини і громадянина. За наявності виняткових обставин цей строк може бути подовжений Уповноваженим, але не більше ніж до двох років.

При розгляді звернення Уповноважений:

1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина;

2) роз`яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому;

3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення;

4) відмовляє в розгляді звернення.

Механізм здійснення провадження у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина врегульовано Порядком здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 12.08.2013 №18/02-13 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку, провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини це комплекс заходів, які здійснюються з метою парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини, сприяння їх поновленню, запобігання виникненню умов, що створюють можливості порушення прав та свобод людини.

Згідно пункту 2.1 Порядку, підставами відкриття провадження можуть бути відомості про порушення прав і свобод людини і громадянина, які містяться у: а) зверненнях громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників (повноваження яких оформлені у встановленому законодавством порядку); б) повідомленнях підприємств, установ, організацій, в тому числі і громадських; в) зверненнях народних депутатів.

Аналізуючи норми Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" та Порядку здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини суд дійшов висновку, що в разі встановлення порушення прав і свобод людини і громадянина за зверненням цих осіб, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини зобов`язаний відкрити провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено листи від 02.01.2019 та від 10.01.2019, у яких позивач скаржився на дискримінацію та утиск посадовими особами TOB «АВК КОНФЕКІШНЕРІ», а також стверджував про порушення його трудових прав (зокрема, у частині преміювання, не направлення у відрядження, можливого звільнення у зв`язку зі скороченням штату тощо).

Заявнику надано відповідь у листі представника Уповноваженого з дотримання соціальних та економічних прав Степаненко O.A. від 31.01.2019 № 01.02/586.4/К-168.3/19/26/21.2.03.

У зазначеному листі позивача поінформовано, що з питання його дискримінації на адресу Товариства направлено запит з проханням надати письмові пояснення стосовно тверджень щодо упередженого ставлення до нього з боку керівництва компанії; у частині питань щодо порушення його трудових прав заявнику роз`яснено окремі норми Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», що стосуються правового статусу Уповноваженого, а також рекомендовано з метою вирішення індивідуального трудового спору звернутися до комісії по трудових спорах та суду, як це передбачено главою XV Кодексу законів про працю України.

05.02.2019 позивач повторно звернувся з офіційним письмовим зверненням до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, де зазначив про додаткові дискримінаційні дії з боку ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» відносно нього, а саме про порушення його права на працю у зв`язку з отриманням попередження про звільнення з роботи.

За результатами розгляду заяви-доповнення позивача від 05.02.2019 заявнику надано відповідь у листі представника Уповноваженого з дотримання соціальних та економічних прав Степаненко O.A. від 06.03.2019 № 2921.4/К-1827.3/19/21.2.

У вказаному листі позивача з питання дискримінації поінформовано про направлення на адресу ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» листа-нагадування щодо необхідності надання відповіді на запит представника від 01.02.2019; з питання порушення його права на працю (у зв`язку з отриманням попередження про звільнення з роботи) надано роз`яснення щодо компетенції Державної служби України з питань праці (визначеної Положенням про Державну службу України з питань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96), а також про направлення до Головного управління Держпраці у Київській області листа щодо здійснення перевірки дотримання адміністрацією ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» законодавства про працю з порушеного заявником питання.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Згідно ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Статтею 18 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Враховуючи те, що норма статті 20 Закону України "Про звернення громадян" визначає перебіг строку розгляду звернення з дня надходження його до відповідного органу до моменту розгляду і вирішення цього звернення, а не пов`язує закінчення цього строку з датою видачі чи направлення відповіді конкретній особі, тому звернення відповідачем розглянуто в межах місячного строку, визначеного цією статтею. Відтак, посилання позивача на те, що його звернення вирішено поза межами строку є безпідставні.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідь на запит Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Товариство листом від 20.03.2019 № 97 поінформувало Уповноваженого про те, що в діях вказаних працівників не встановлено ознак дискримінації та упередженого ставлення до позивача.

До того ж, за результатами інспекційного відвідування, проведеного Головним управлінням Держпраці у Київській області, порушення процедури скорочення посади позивача не встановлено, про що його поінформовано у листі представника Уповноваженого з дотримання прав дитини та сім`ї ОСОБА_3 від 23.04.2019 № 7341.4/К-1827.3/19/22.2.

Позивачем подано скарги від 13.03.2019 та 05.04.2019, у яких посилається на порушення керівництвом ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» права на звернення, оскільки позивач як співробітник звертався до Генерального директора з метою з`ясування питань щодо трудової діяльності, а також звільнення з роботи, в чому вбачає порушення Закону України "Про звернення громадян".

Листом представника Уповноваженого з дотримання інформаційних прав та представництва в Конституційному Суді України Барвіцького В.Ю. від 17.04.2019 № 6906.4/К-4228.3/19/22.6 позивачу було надано відповідь на його скарги.

Оскільки додатки до вказаних скарг були подані позивачем у неналежному вигляді, зі змісту скарг та доданих до них уривків копій документів було встановлено, що позивач, як працівник Товариства звертався до Генерального директора Товариства з метою з`ясування питань, що стосувалися трудової діяльності, а також звільнення з роботи. Відтак, порядок розгляду заяв позивача встановлено трудовим законодавством, а не Законом України «Про звернення громадян».

З огляду на викладене, заяви позивача до Генерального директора Товариства не підпадають під дію Закону України «Про звернення громадян», а відтак у діях Генерального директора Товариства не убачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною сьомою статті 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про який мають право складати уповноважені особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Отже, суд зазначає, що зважаючи на те, що під час перевірки, здійсненої в рамках провадження Уповноваженого, не було встановлено порушень Закону № 393, правових підстав для вжиття додаткових заходів реагування за скаргами позивача від 13.03.2019 та 05.04.2019, зокрема й складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було.

Вказане свідчить про розгляд скарг відповідачем у відповідності до вимог Закону №393 та на підставі наданих йому повноважень.

Позивач у позовній заяві вважає бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини протиправною, оскільки не було здійснено жодних дій, щоб встановити викладені у зверненнях факти дискримінації.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством визначено повноваження відповідача не лише на відкриття провадження у справі за наслідками розгляду звернення, а ще й на роз`яснення заходів, що має вжити особа, яка подала звернення, направлення звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та, в подальшому, здійснення контролю розгляду цього звернення та на відмову у відкритті провадження.

Як зазначено вище, відповідачем було направлено запит до Товариства стосовно тверджень щодо упередженого ставлення до нього з боку керівництва, також направлено до Головного управління Держпраці у Київській області листа щодо здійснення перевірки дотримання адміністрацією ТОВ «АВК КОНФЕКШІНЕРІ» законодавства про працю з порушеного заявником питання.

Таким чином, суд зауважує, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це його пасивна поведінка, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи (наприклад, неприйняття рішення за заявою особи). Оскільки звернення та скарги позивача були розглянуті та вчинені дії щодо з`ясування факту дискримінації, дії Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не можуть бути кваліфіковані судом як бездіяльність.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, як в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, так і в частині позовних вимог щодо зобов`язання надати відповідь відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та надання інформації.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись статтями 72-77,241-246,255,293,295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини ( 01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій