Справа № 1.380.2019.003994
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.003994 пров. № А/857/3930/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника позивача Партики О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року, прийняте суддею Кедик М.В. о 12 годині 41 хвилині у місті Львові, у справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради, комунальне підприємство «Комбінат міського господарства» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення 54 сесії сьомого скликання Дрогобицької міської ради Львівської області від 15.08.2019 року № 1886 «Про відмову у затвердженні матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 ; зобов`язання на найближчій (наступній) сесії Дрогобицької міської ради Львівської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд площею 840 кв.м по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:008:0261 та передати ОСОБА_1 зазначену земельну ділянку у власність.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення позивача із заявою про затвердження проекту землеустрою 08.09.2017 року Дрогобицька міська рада 30.08.2017 року уже прийняла рішення про розміщення на цій земельній ділянці спортивного майданчика «Найкраще дозвілля для родини» виділила кошти з громадського бюджету м. Дрогобича на будівництво майданчика та визначила головного розпорядника коштів КП «УКБ».

Виходячи із приписів ст. ст. 116, 118 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду).

Також, згідно судового рішення, яке набрало чинності у справі №813/1678/18 рішення ради, яким сплановано облаштування спортивного майданчика, прийняте в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що підставами для відмови у погодженні проекту щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту може бути лише те, що такий не погоджено у порядку, встановленому ст.186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи, чого в ході розгляду справи не встановлено.

Маються покликання на практику Верховного Суду.

Судом першої інстанції додумано підстави оскаржуваного рішення відповідача, позаяк у ньому відсутні будь які покликання про розміщення спортивного майданчику, зокрема, й на ділянці, на яку претендує позивач.

Позицію апелянт також обґрунтовує висновками з рішень Європейського суду з прав людини.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що 25.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Дрогобицької міської ради Львівської області із заявою від 25.11.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0980 га, яка розташована на території міської ради на АДРЕСА_1 .

Рішенням Дрогобицької міської ради Львівської області від 17.02.2017 року надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 980 кв.м на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код згідно з АДРЕСА_2 ) у АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:008:0261.

08.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до голови м. Дрогобича із заявою про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 980 кв.м на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд і передати її у власність. Заява зареєстрована 11.09.2017 року вх. № 07/Є-3829.

22.03.2018 року ОСОБА_1 звернулася до голови м. Дрогобича із заявою у якій повторно просила на найближчій сесії міської ради затвердити проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 980 кв.м на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд і передати її у власність. Заява зареєстрована 23.03.2018 року за вх. № 07/Є-1367.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року у справі № 813/1676/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 року позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.09.2017 року за вх. №07/є-3829 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 840 кв.м по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:008:0261; зобов`язано Дрогобицьку міську раду Львівської області повторно на найближчій (наступній) сесії Дрогобицької міської ради Львівської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2017 року за вх. №07/є-3829 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд площею 840 кв.м по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:008:0261. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

19.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до голови м. Дрогобича із заявою про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 840 кв.м на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд і передати її у власність. Одночасно повідомила, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року у справі № 813/1676/18 зобов`язано Дрогобицьку міську раду повторно на найближчій сесії розглянути вищевказану заяву. Заява зареєстрована 22.04.2019 року за вх. № 07/Є-1908.

Дрогобицька міська рада на 54 сесії сьомого скликання, розглянувши службову записку відділу правового забезпечення, враховуючи рекомендації постійної комісії ради з питань регулювання земельних відносин (протоколи від 12.12.2017 року № 86, від 20.02.2018 року № 106, від 08.11.2018 року № 110), керуючись ст. 12, ч. 9 ст. 118, ст. 186, Земельного кодексу України і відповідно до пункту 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», прийняла рішення від 15.08.2019 року № 1886 «Про відмову у затвердженні матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1 , згідно з яким відмовлено у затвердженні матеріалів з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі безоплатно у власність та спільну сумісну власність земельної ділянки громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 , прож. м. Дрогобич, земельну ділянку площею 840 кв. м на АДРЕСА_3 . Бориславській, кадастровий номер :01:008:0261, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до абзацу 10 статті 1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою - це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Згідно з частиною 2 статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок закріплені у статті 186-1 Земельного кодексу України.

Частиною 1 вказаної статті 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно з частиною 4 статті 186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Відповідно до частини 5 статті 186-1 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Частинами 6 і 8 статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи. У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). Органами, зазначеними в частинах 1 - 3 цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Системний аналіз вказаних правових норм дає змогу дійти висновку, що відмова у погодженні та затвердженні проекту землеустрою можлива виключно з підстав його невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації та у зв`язку із неусуненням недоліків, на які було наголошено у попередньому висновку.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.09.2019 у справах №810/1336/16 та №806/1430/16, від 18.09.2019 у справі №815/4339/15, від 28.11.2019 у справі №826/18649/15.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 30.08.2017 року № 826 затверджено проекти для фінансування за рахунок коштів громадського бюджету м. Дрогобича та головних розпорядників коштів за кожним із проектів згідно з Додатком 1.

Так, відповідно до п. 4 Додатку 1 до рішення від 30.08.2017 року № 826 на проект спортивного майданчику «Найкраще дозвілля для родини» на АДРЕСА_1 виділено орієнтовний бюджет 60000 грн, кількість мешканців, які підтримали проект 213.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач вперше звернулася до Дрогобицької міської ради 08.09.2017 року з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 840 кв.м на вул. Бориславській, кадастровий номер :01:008:0261.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що на момент звернення позивача із заявою про затвердження проекту землеустрою 08.09.2017 року, Дрогобицька міська рада уже прийняла рішення про розміщення на цій земельній ділянці спортивного майданчика «Найкраще дозвілля для родини», виділила кошти з громадського бюджету м. Дрогобича на будівництво майданчика та визначила головного розпорядника коштів КП «УКБ».

У подальшому, 15.09.2017 року Дрогобицька міська рада відповідно до рішення № 831 внесла зміни у Додаток 1 до рішення № 826 від 30.08.2017 року, визначивши головним розпорядником коштів Департамент міського господарства.

Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 23.11.2017 року № 264 «Про надання дозволу на влаштування дитячих майданчиків у м. Дрогобичі» надано дозвіл Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради на будівництво дитячих і спортивних майданчиків, для загального, безоплатного користування громадою міста, зокрема, будівництво дитячого майданчика «Найкраще дозвілля для родини» на АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 1208,38 кв. м.

На виконання рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради уклав з ТОВ «Еко Тепло Дрогобич» договір від 08.06.2018 року № 116 на будівництво спортивного майданчика на АДРЕСА_1 , Львівська область. Ціна робіт складає 87 192,00 грн.

Відтак, як вбачається із матеріалів справи, на земельній ділянці, на яку претендує позивач знаходиться спортивний майданчик «Найкраще дозвілля для родини», що унеможливлює затвердження проекту землеустрою щодо надання цієї земельної ділянки позивачу для будівництва і обслуговування жилого будинку.

Відповідно до ч.5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відтак, враховуючи те, що на земельній ділянці, на яку претендує позивач знаходиться спортивний майданчик «Найкраще дозвілля для родини», то в силу вимог ст.116 ЗК України, така не може бути передана у власність ОСОБА_1 , в противному випадку, воно б суперечило законодавству.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не оскаржувала рішення Дрогобицької міської ради про розміщення на спірній земельній ділянці спортивного майданчика «Найкраще дозвілля для родини».

Крім того судом першої інстанції вірно звернута увага на те, що судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2018 року у справі № 813/1676/18, (залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2019 року) встановлено, що рішення Дрогобицької міської ради від 30.08.2017 року № 826 «Про затвердження проектів для фінансування за рахунок коштів громадського бюджету м. Дрогобича», яке стало підставою для прийняття рішення виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради від 23.11.2017 року № 264 прийняте відповідно до ст.ст. 31,40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а отже в межах повноважень виконавчого комітету для реалізації Програми проведення обласного конкурсу мікропроектів місцевого розвитку у Львівській області на 2016-2020 роки з метою забезпечення дітям та їхнім батькам можливості змістовного дозвілля.

Слід окремо зупинитись на доводах позивача, що рішення відповідача немотивоване та не містить посилань на наявність спортивного майданчика. Наведене не є обґрунтованим, оскільки як вбачається з оспореного рішення, в ньому маються посилання на службову записку відділу правового забезпечення яка була розглянута радою та у якій наведено всі обставини, що передували прийняттю вказаного рішення у спірних правовідносинах.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №1.380.2019.003994 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 18.06.2020 року.