Справа № 233/1839/20
Суддя: Наумик О. О.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/1839/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А., розглянувши справу адміністративного судочинства №233/1839/20 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, Інспектора СРПП Костянтинівського ВП ст. с-та поліції Рижука Микити Васильовича «про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності про адміністративне правопорушення»,

У С Т А Н О В И В:

08.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою адміністративної юрисдикції, в якій просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії БАА №240169 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, пославшись на таке:

07.03.2020 інспектором Рижуком Микитою Васильовичем щодо нього (позивача) винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1,2 ст.ст. 121,126 КУпАП, яка, вважає, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а також прийнята із значними порушеннями процесуальних норм.

Стосовно звинувачення у керуванні транспортним засобом та ненаданні реєстраційних документів на транспортний засіб:

Так, о 2:08 - час, зазначений в оскаржуваній постанові, він автомобілем не керував, оскільки цей автомобіль зламався на перехресті вул. О.Тихого і вул. Ленінградській, як і зазначається у постанові.

Він знаходився в автомобілі на території гаражів, вирішуючи саме питання неробочого стану задньої фари та можливості ремонту на місці.

Постанова не містить підтвердження того, що він керував транспортним засобом.

Відповідно до ст.52-1 Закону України "Про дорожній рух" до повноважень Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належить здійснення контролю за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Стаття 4 Закону України "Про дорожній рух" (п.1.10) визначає терміни "дорога" та "вулиця": "автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, в тому числі в населеному пункті, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, і обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу".

Територія промислових гаражів, а також в`їзд і виїзд до них є прилеглою територією і до вулично-дорожньої мережі не належить. Відповідно до ст.4 Закону України "Про дорожній рух" (п.1.10) прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Також не було затримано його транспортний засіб, тоді як згідно зі ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що вчинено порушення, передбачене статтею 126-1, працівник ДАІ тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування, або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, і про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, стаття 276 КУпАП прямо вказує, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121 - 126, частиною першою можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів, або за місцем проживання порушників. Оскільки Відповідачем не були вчинені такі дії, то він не мав в наявності підстав вважати, що вчинено порушення, передбачене статтею 126-1.

Також при розгляді справи і винесенні оскаржуваної постанови Відповідачем були порушені ст.ст.268,279,281,283,285 КУпАП.

З огляду на зазначене, вважає дії Відповідача незаконними.

Судовою ухвалою від 09 квітня 2020 року поновлено позивачу пропущений процесуальний строк на подання позовної заяви, відкрите провадження у справі та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якою також витребувано у Відповідачів всі матеріали, на підставі яких позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1,2 статті 121, 126 КУпАП (а.с.8-9).

Позивач, представник позивача Тіщенко В. С. у судовому засіданні позов підтримали за наведених у позовній заяві підстав, просили його задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.39).

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку:

Згідно з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 240169, винесеною 07.03.2020 інспектором СРПП Костянтинівського ВП ст. с-том поліції Рижуком М. В. , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1,2 статті 121, 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн за таких обставин:

07.03.2020 о 2-08 по вул. О. Тихого в м. Костянтинівці ОСОБА_1 керував транспортним засобом Фольцваген, гольф, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого не горіла задня права габаритна фара у темну пору доби, чим порушив п.31.6 Б, а також без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.п.2.1 (а) ПДР України (а.с.6).

Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходив з такого:

За приписами ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Справи, які віднесено до компетенції Національної поліції відповідають вимогам ч.4 ст.258 КУпАП - постанова у справі про адміністративне правопорушення, - виноситься на місці вчинення правопорушення. Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанову у справах про адміністративні правопорушення з порушенням ПДР на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1,2 статті 121, 126 КУпАП стало порушення ним вимог п.31.6 Б та п.п.2.1 (а) ПДР України.

За вимогами ПДР України:

31.6. Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких:

б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів;

2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Стаття 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення водієм правил керування транспортним засобом, правил користування ременями безпеки або мотошоломами:

«Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Стаття 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами:

«Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за оскаржуваною постановою:

Положеннями КУпАП передбачено:

Стаття 7 «Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення»:

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч.1).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.2).

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3).

Стаття 33 «Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення»:

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення за «частиною 1,2 статті 121, 126 КУпАП», що не дає змоги визначити, за якими частинами по кожній зі статей 121, 126 КУпАП позивач визнаний винним і дійти висновку про дотримання відповідачем вищенаведених норм права, а саме проведення ним заходів адміністративного впливу у точній відповідності з законом та накладення стягнення за адміністративне правопорушення у межах, установлених КУпАП.

Щодо обставин правопорушення:

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема щодо самого факту адміністративного правопорушення, який позивачем заперечений.

Таких доказів відповідачем суду не надано, попре витребування у відповідача усіх матеріалів, на підставі яких позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності (судовою ухвалою від 09.04.2020).

За таких обставин суд дістає висновку про недоведеність відповідачем правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, позов у цій частині - задоволенню.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовані ст.286 КАС України, частиною 3 якої передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Наведеною нормою не передбачена можливість визнання судом дій суб`єкта владних повноважень протиправними, внаслідок чого позов у частині цих вимог задоволенню не підлягає.

За наведених підстав і відповідних ним обставин суд дістає висновку, що позов має бути задоволений частково: оскаржувана постанова - скасована із закриттям провадження у справі, а в частині вимог визнання дій відповідача протиправними у задоволенні позову - відмовлено.

Керуючись ст.ст.271,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до

Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, Інспектора СРПП Костянтинівського ВП ст. с-т. поліції Рижук Микити Васильовича (85114, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Злагоди, 2)

«про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності про адміністративне правопорушення», - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №240169 від 07.03.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510,00 грн, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В частині вимог визнання дій відповідача протиправними у задоволенні позову відмовити.

На рішення суду до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: