Справа № 640/14044/19
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Київ № 640/14044/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії щодо виплати сум недоотриманої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно не здійснено виплату у повному обсязі суми недоотриманої пенсії, що належала його померлій матері, оскільки позивач є спадкоємцем майна.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше, ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 31.03.2017 серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.01.2018, зареєстрованом в реєстрі за № 11-64 (спадкова справа № 569/2017) спадкоємцем майна гр. ОСОБА_2 , 1929 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадщина , на яку видано це свідоцтво, складається з грошової суми, що становить недоотриману пенсію, яка була нарахована, але не виплачена померлій, в сумі 40718,84 гривні, яка належала померлій згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.09.2017 № 22742/04.

Листом від 03.05.2019 № 91985 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомляє позивача, що сума недоотриманої пенсії була перерахована за три роки з дати звернення за недоотриманою пенсію, і склала 33 266,04 гривні, та була виплачена разовим дорученням на поштовому відділенні Київ-94.

Позивач, вважаючи, що бездіяльність відповідача щодо виплати недоотриманої пенсії не у повному обсязі є протиправною, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, цей Закон визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Положеннями статті 8 вищевказаного Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідач, як на підставу зменшення суми недоотриманої пенсії посилається на положення статті 46 Закону № 1058-IV, відповідно до якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Згідно частини 1 статті 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до частин другої, третьої статті 52 Закону № 1058-IV, члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Статтею 1219 Цивільного кодексу України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно абзацу 2 пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається особою до органу, що призначає пенсію, в якому померлий пенсіонер перебував на обліку як одержувач пенсії.

Нормами абзацу п`ятого пункту 17 Порядку № 22-1 передбачено, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Згідно з абзацом четвертим пункту 2.26 Порядку № 22-1, для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, яке належало ОСОБА_2 , а саме: грошової суми, що становить недоотриману пенсію, яка була нарахована, але не виплачена померлій, в сумі 40718,84 гривні, яка належала померлій згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.09.2017 № 22742/04.

За приписами частини першої статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.05.2019 № 91985, сума недоотриманої пенсії була перерахована за три роки з дати звернення за недоотриманою пенсію, і склала 33 266,04 гривні, та була виплачена разовим дорученням на поштовому відділенні Київ-94.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві протиправно не виплачено ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії у повному обсзязі.

Суд відхиляє посилання відповідача на частину першу статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вказані норми регулюють правовідносини між пенсійним органом та безпосередньо самим пенсіонером, в той час, як питання виплати недоотриманої пенсії, у зв`язку зі смертю пенсіонера, врегульовано статтею 52 цього Закону.

Також, суд вважає помилковим ототожнення відповідачем особистого звернення пенсіонера до пенсійного органу із заявою про отримання нарахованої, але не отриманої пенсії, із зверненням спадкоємця до пенсійного органу із заявою про отримання спадщини у вигляді недоотриманої пенсії, у зв`язку зі смертю пенсіонера, застосовуючи, при цьому, приписи частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі недоотриманої пенсії, яка належала померлій ОСОБА_2 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію, яка була нарахована, але не виплачена померлій ОСОБА_2 , у розмірі 7452 (сім тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 80 копійок.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297, пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов