Справа № 357/12574/19
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПРовадження 2-а/357/12/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Львівської митниці ДФС-начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародній взаємодії Скромного Ярослава Ігоровича, Галицької митниці Держмитслужби про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - «Позивач») звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Львівської митниці ДФС-начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародній взаємодії Скромного Я.І., Галицької митниці Держмитслужби (далі - «Відповідачі»).

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

16.10.2018 року Львівською митницею ДФС України винесено Постанову в справі про порушення митних правил №5652/20900/18, якою Позивача визнано винним у порушенні митних правил, перебачених ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що становить 8500 грн.

Проте, при розмитненні транспортного засобу SKODA FABIA, за перевищення строку перебування на митній території України, ним сплачено добровільний внесок у розмірі 8500 грн. при сплаті всіх інших митних платежів разом зі сплатою загальної суми платежів при розмитненні у сумі 36 580, 00 грн.

Відповідно до п.9-3 Розділу XXI прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України Позивач повинен був бути звільненим від відповідальності.

Проте, від знайомих в середині вересня він дізнався, що податкові органи не звільняють від сплати штрафу у розмірі 8 500 грн. в разі добровільної сплати 8 500 грн. при розмитнені.

У зв`язку з цим Позивачем 21.10.2019 року було направлено запит до Відповідача з проханням надати інформацію, чи рахується за ним борг у вигляді штрафу розміром 8 500 грн.

21 жовтня 2019 року з відповіді Відповідача Позивач дізнався про те, що штраф у розмірі 8 500 грн. досі не погашений, і таким чином саме 21.10.2019 року він дізнався про те, що його право на звільнення від адміністративної відповідальності при сплаті добровільного внеску є порушеним.

Позивач зазначає, що в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 470 Митного кодексу України. Просив визнати постанову №5652/20900/18 від 16.10.2019 року протиправною, скасувати її, а провадження у справі про порушення митних правил №5652/20900/18 відносно нього закрити.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 06.12.2019 року постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.32-33).

У встановлений судом строк на адресу суду від представника Галицької митниці Держмитслужби, яка є правонаступником Львівської митниці Державної фіскальної служби України, надійшов відзив, в якому той зазначив, що адміністративний позов вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню (а.с.35-36).

05.05.2020 року ухвалою суду Галицьку митницю Держмитслужби залучено до участі в справі у якості співвідповідача у даній справі (а.с.63).

18.06.2020 року Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд адміністративного позову без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.53, 58).

Представники Відповідачів у жодне судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили (а.с.45, 46, 57, 67, 68).

Відповідно до ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Отже, право на судовий захист, встановлене ст.55 Конституції України, не може обмежуватись навіть за умови оголошення карантину.

При цьому суд враховує, що справа чотири рази призначалася до розгляду, тобто суд забезпечив Відповідачам всі можливі умови для реалізації ними їх процесуальних прав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

16.10.2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС-начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародній взаємодії Скромним Я.І. складено потанову №5652/20900/18 про порушення митних правил Позивачем за ч.3 ст.470 Митного кодексу України (а.с.40-43). Відповідно до вказаної постанови Позивача визнано винним у порушенні митних правил, перебачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.

07.10.2019 року Позивачем було направлено на адресу ДФС Львівська митниця України запит про необхідність надати інформацію, чи рахується за ним борг у вигляді штрафу розміром 8500 грн.

На звернення Позивача, ДФС Львівська митниця України листом надала відповідь з якої вбачається, що митне оформлення транспортного засобу із добровільною сплатою до державного бюджету коштів на суму 8 500,00 грн. не звільняє особу від обов`язку сплатити штраф, накладений за вчинення правопорушення передбаченого ст.470 Митного кодексу України, якщо постанова у справі про порушення митних правил набрала законної сили до дати митного оформлення транспортного засобу у режими «Імпорт». На виконанні постанови Львівської митниці ДФС від 16.10.2019 року №5652/20900/18 з громадянина ОСОБА_1 стягнуто до Державного бюджету Укрїни кошти в сумі 2 729,89 грн. (а.с.6).

Як вбачається з фотокопії квитанції від 23.01.2019 року та митної декларації Позивачем було сплачено добровільний внесок у розмірі 8500 грн. при сплаті всіх інших митних платежів разом зі сплатою загальної суми платежів при розмитненні у сумі 36 580, 00 грн., що не оспорювалося та не спростовано Відповідачами (а.с.8-10).

Розглядаючи дану адміністративну справу суд керується наступними нормами матеріального права України.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто закон покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 93 розділу XXI Митного кодексу України встановлено, що протягом 180 днів із дня набрання чинності Законом України від 08 листопада 2018 року № 2612- VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правші стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року № 1077 затверджено тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України.

Відповідно до пункту 11 Порядку митне оформлення транспортного засобу, щодо якого не порушені строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється без сплати до державного бюджету коштів, передбачених пунктом 93 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, ця сума добровільного внеску потрібна саме в разі порушення строків та умов митних режимів тимчасового ввезення або транзиту і не сплачується, в разі, якщо відсутності вищевказаних порушень.

Згідно з ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.4 ст.2 КУпАП - питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Як убачається з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Відповідно до ч.3 ст.3 Митного кодексу України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Таким чином, добровільна сплата 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8 500 грн.), звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст.470, 481 та 485 Митного Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Стосовно клопотання Позивача щодо поновлення строку на подачу позову, суд зазначає наступне.

Закон України від 08 листопада 2018 року № 2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набрав чинності 25.11.2018 року.

Позивач зробив добровільний платіж у розмірі 8 500 грн. і, як наслідок, мав законне очікування про звільнення від адміністративної відповідальності. Проте, з відповіді Відповідача, яку він отримав 21.10.2019 року, йому було повідомлено про те, що від відповідальності його не звільнено. Таким чином, саме 21.10.2019 року він дізнався про своє порушене право. Саме від цієї дати позов поданий в межах встановленого законом десятиденного строку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що клопотання Позивача про поновлення строку для подачі адміністративного позову підлягає задоволенню.

Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що Відповідачами не доведено наявності умислу в діях Позивача, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.58 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Львівської митниці ДФС-начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародній взаємодії Скромного Ярослава Ігоровича, Гальцької митниці Держмитслужби про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 16.10.2018 року в справі про порушення митних правил №5652/20900/18, якою ОСОБА_1 ч.3 ст.470 Митного кодексу України - визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про порушення митних правил №5652/20900/18 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 Митного кодексу України - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та проголошено 18.06.2020 року.

СуддяВ. П. Цукуров