Справа № 428/2864/20
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/2864/20
Провадження №2-а/428/258/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за адміністративним позовом Оверченко Оксани Анатоліївни в інтересах ОСОБА_2 до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Панасюка Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 542284 від 23.03.2020р., -

встановив:

Оверченко О.А. в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Панасюка Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 542284 від 23.03.2020р., мотивуючи вимоги тим, що 23.03.2020р. відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 542284 від 23.03.2020р. за порушення ОСОБА_2 вимог законодавства, а саме керуючи т/з RENAULT SCENIK, д.н. НОМЕР_1 , 23.03.2020р. о 08год. 45хв. в м. Сєвєродонецьк по вул. Енергетиків, буд. 26, здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, саме безпосередньо на виїзді, чим порушив п.п. 15.9 ПДР України. Під час перевірки документів водій на вимогу поліцейського відмовився їх пред`явити, чим порушив п.п. 2.4 ПДР України. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він рухався по вул. Шевченко в бік вул. Енергетиків (район дитячого садочку), але потім йому треба було їхати назад до Управління Пенсійного фонду, тому йому потрібно було розвернутися, проїхавши через вул. Енергетиків між будинками 28 та 26. Розвернувшись, він зупинився перед головною дорогою перед вулицею Енергетиків, щоб впевнитися в безпечному подальшому руху. ОСОБА_2 вважає, що відповідач не дослідивши повно і об`єктивно усіх обставин у їх сукупності, та не давши їм належної оцінки, в порушення положень КУпАП передчасно дійшов до висновку про його винуватість та виніс постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Також позивач вважає, що під час розгляду справи відповідач не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП та не дав можливості скористатись послугами адвоката. Тому, Оверченко О.А. в інтересах ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до суду і просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 542284 від 23.03.2020р.

21.04.2020 року судом постановлено ухвалу про призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач інспектор взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Панасюк О.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучення відеоматеріалів правопорушення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи встановлено, а сторонами не оспорюється, що інспектором взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Панасюком О.С. постановою серії ДП18 № 542284 від 23.03.2020р. у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126 КУпАП, до позивача ОСОБА_2 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн., оскільки ним було встановлено порушення вимог п.п. 15.9 (и) та п. 2.4 ПДР України, а саме: водій ОСОБА_2 , керуючи т/з RENAULT SCENIK, д.н. НОМЕР_1 , 23.03.2020р. о 08год. 45хв. в м. Сєвєродонецьк по вул. Енергетиків, буд. 26, здійснив зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, саме безпосередньо на виїзді, чим порушив п.п. 15.9 (и) ПДР України. Під час перевірки документів водій на вимогу поліцейського відмовився пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України, чим порушив п.п. 2.4 ПДР України.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В п. 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Розділом 15 ПДР України встановлені правила зупинки і стоянки.

Так, відповідно до вимог п.п. 15.9 (и) розділу 15 «Зупинка і стоянка» Правил дорожнього руху, зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно термінів, що наведені у Правилах дорожнього руху, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до вимог п.п. 2.4 (а) розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п.п. 2.1. (а), (б) розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1,4 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог відповідач надав суду відеозаписи «НОМЕР_7», « НОМЕР_2 », « НОМЕР_3 »,« НОМЕР_4 »,«НОМЕР_8», які були досліджені у судовому засіданні.

Суд зауважує, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, ч.1 ст. 126 КУпАП, відповідачем повністю доведено. З відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що транспортний засіб під керуванням позивача здійснив зупинку ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду, що призвело до порушення позивачем п.п. 15.9 (и) ПДР. Вказані події відбулися на перехресті вулиці Енергетиків та вулиці Шевченко у місті Сєвєродонецьку Луганської області.

Також на відеозаписі зафіксовано відмову ОСОБА_2 надати на законну вимогу поліцейських документи, передбачені п.2.1. Правил дорожнього руху, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. При цьому з відеозапису вбачається, що свідків цього правопорушення немає, а правопорушення зафіксовано засобами відеозапису.

Також дані відеозаписів повністю спростовують доводи позивача щодо порушень відповідачем ст.ст.278, 279 КУпАП та, на думку суду, підтверджує, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення відповідач не порушив встановлену процедуру її розгляду.

Суд повторно наголошує, що органи Національної поліції мають право перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17.

Стосовно надання відповідачем адвоката, суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження його бажання скористатися правовою допомогою, доказів того, що він надав відповідачу відповідне клопотання. При цьому з наданого відеозапису встановлено, що відповідач роз`яснив ОСОБА_2 його право на отримання правової допомоги, яке передбачене ст.59 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Слід також відзначити, що чинний КУпАП не встановлює обов`язкового роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, приписів ст. 55, 56 Конституції України.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд приходить до висновку, що під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_2 відповідачем був встановлений факт вчинення адміністративного правопорушення, встановлено, що це правопорушення скоїв саме ОСОБА_2 і він підлягає адміністративній відповідальності, з урахуванням встановлених обставин справи винесено постанову, якою накладено штраф в розмірі 425грн. у відповідності до вимог ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, суд вважає, що посилання позивача на те, що оскаржувана постанова винесена інспектором УПП в порушення вимог законодавства є безпідставними, у зв`язку з чим позов з цих підстав не підлягає задоволенню.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що відповідач виконав свій процесуальний обов`язок, передбачений ч.2 ст.77 КАС України, та надав суду докази того, що позивач дійсно скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП України, та докази правомірності прийнятого ним рішення.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Оверченко О.А. в інтересах ОСОБА_2 і відмовляє в їх задоволенні через необґрунтованість.

Відповідно до ст. 139 КАС України з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 21, 73-77, 139, 194, 205, 229, 241-246, 286, 292-293, 295, 297 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Оверченко Оксани Анатоліївни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.н. НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Панасюка Олександра Сергійовича (місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б. 8) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 542284 від 23.03.2020р.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя