Справа № 640/19272/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року м. Київ № 640/19272/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника позивача Свиридовського О.А., представників відповідача Геркіяла І.М., Цибулько А.В., представника Громадської організації "Самоврядна організація Жукова 53-А" Панченка В.В., у відсутність інших учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Громадська організація "Самоврядна організація Жукова 53-А", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЕКОС-53А", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , про визнання нечинним рішення,

установив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради (далі - відповідач, КМР), в якій просить визнати незаконним (нечинним), таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, рішення Київської міської ради від 13.11.2013 №473/9961 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 24.05.2012 №596/7933 «Про приватизацію жилих приміщень у гуртожитках міста Києва».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення суперечить нормам статей 58, 131 Житлового кодексу УРСР, якими встановлено, що ордери можуть бути видані лише на вільну жилу площу.

У відзиві на позовну заяву (т. 2 а.с. 16-23) представник відповідача вказує, зокрема, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з даним позовом. Зважаючи на наведене, представник просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідь на відзив (т. 2 а.с. 62-63) містить фактично ті самі аргументи та доводи, що і позовна заява.

У запереченнях на відповідь на відзив (т. 2 а.с. 1-5) представник відповідача зазначає, зокрема, що спірний акт надав органам місцевого самоврядування повноваження щодо вирішення питання про вжиття заходів стосовно видачі ордерів мешканцям гуртожитків, відносно яких прийнято рішення про надання їм житлової площі у гуртожитку, але які не отримали ордери з незалежних від них причин.

У поясненнях (т. 1 а.с. 287-290) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, стверджує про необґрунтованість позовних вимог та просить залишити без задоволення адміністративний позов.

У поясненнях (т. 2 а.с. 77) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Громадська організація «Самоврядна організація Жукова 53-А», підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити.

В судовому засідання представники позивача та третьої особи - Громадської організації «Самоврядна організація Жукова 53-А» позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача та присутні треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували та просили відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2013 Київська міська рада, відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 18 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», статей 3, 4, 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», статей 2, 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», рішення Київської міської ради від 28.10.2010 №183/4995 «Про окремі питання організації управління районами в м. Києві», розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві», враховуючи звернення районних в місті Києві державних адміністрацій, прийняла рішення №473/9961, яким внесла зміни до рішення Київської міської ради від 24.05.2012 №596/7933 «Про приватизацію жилих приміщень у гуртожитках м. Києва», а саме: пункт 3 рішення викладено в такій редакції: «Делегувати районним в місті Києві державним адміністраціям право видачі ордерів на жилі приміщення в гуртожитках мешканцям, які постійно в них проживають, зареєстровані та перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Питання надання ордерів на займані мешканцями гуртожитків жилі приміщення районним в місті Києві державним адміністраціям розглядати попередньо на громадських комісіях з житлових питань за участю представників гуртожитків».

Вважаючи, що вказане рішення не відповідає актам вищої юридичної сили та порушує права позивача, останній звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.01.2020 у справі №739/1130/16 (адміністративне провадження №К/9901/8629/18).

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У позовній заяві позивач стверджує, що оскаржуване рішення відповідача поширюється саме на нього та стосується безпосередньо його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки відчуження належної йому частки приміщення гуртожитку по АДРЕСА_2 здійснено саме на підставі такого рішення.

Так, позивач пов`язує порушення своїх прав як співвласника допоміжних приміщень гуртожитку з видачею ордеру на житлову кімнату АДРЕСА_2 у вказаному гуртожитку, яка, на його переконання, є нежитловим приміщення.

Водночас, з наявного в матеріалах справи витягу з протоколу №16 засідання Наглядової ради з питань розподілу і утримання житла у гуртожитках при Деснянській РДА від 23.10.2014 (т. 4 а.с. 232) видно, що Наглядовою радою вирішено затвердити трьохзначну нумерацію кімнат на всіх поверхах гуртожитку та пронумерувати всі приміщення першого поверху гуртожитку, крім санвузлів, вмивальників, кухонь, душових, пралень, сушарок.

Згідно з додатком №2 (т. 4 а.с. 235) до названого протоколу, за фактичним функціонуванням кімната, якій присвоєно АДРЕСА_2, є житловою, внаслідок самочинного переобладнання з підсобного приміщення.

Листом від 11.11.2014 №102/03-8162 (т. 4 а.с. 236) Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила начальнику Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що на виконання пункту 1 протоколу від 03.10.2014 №003/14 наради з питань інвентаризації гуртожитків департаменту житлово-комунальної структури КМДА, на засіданні Наглядової ради з питань розподілу і утримання житла в гуртожитках при Деснянській РДА, яка відбулась 23.10.2014, на гуртожиток по АДРЕСА_1 затверджено трьохзначну нумерацію кімнат, у зв`язку з чим просила внести зміни до технічного паспорту гуртожитку.

При цьому, листом від 03.11.2015 №102/02/43-10652 (т. 4 а.с. 237) Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила начальнику Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що на виконання розпорядження Київської міської державної адміністрації від 12.09.2012 №1605 «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади міста Києва» та розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.10.2012 №561 «Про визначення балансоутримувача відомчого житлового фонду ПАТ «ХК Київміськбуд» від житлового управління «Лівобережне» ДП «Екос» комунальним підприємством «Житлорембудсервіс» прийнято гуртожитки за адресами вул. Братиславська, 8-а, Жукова, 19-а, Жукова, 53-а, Волкова, 4-а. Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація також повідомила, що кімнати, які зазначені в додатку, згідно з технічними паспортами, зокрема, АДРЕСА_2 від 11.09.2014, є житловими та просила враховувати інформацію при видачі технічних паспортів власникам кімнат вказаних в додатку.

Згідно з вказаним додатком до листа - перелік кімнат у гуртожитках, визначених як житлові (т. 4 а.с. 238-240), під номером 56 значиться кімната АДРЕСА_2 .

Відповідно до технічного плану (т. 4 а.с. 233), складеного 11.09.2014 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, у гуртожитку по АДРЕСА_1 є житловою внаслідок самочинного переобладнання з підсобних приміщень, а відповідно до інвентаризації 1972 року житлові кімнати були проінвентаризовані наступним чином, зокрема, кімната АДРЕСА_2 - службова.

Крім того, згідно з журналом підрахунку площі житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями по АДРЕСА_2 (т. 4 а.с. 234) кімната АДРЕСА_2 має житлове призначення.

За таких обставин, суд вважає, що на момент прийняття Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією розпорядження від 28.04.2017 №246 (т. 1 а.с. 119-120) про видачу ордеру ОСОБА_20 на окрему кімнату АДРЕСА_2 , у якій він з родиною зареєстрований та постійно проживає (пункт 2), вказана кімната вже була житловою, а не нежитловою, як стверджує позивач на підтвердження порушення його прав як співвласника допоміжних приміщень гуртожитку.

В той же час, у випадку, якщо кімната АДРЕСА_2 на момент видачі ордеру мала нежитловий статус, як стверджує позивач, то спірне рішення взагалі не підлягає розповсюдженню на спірні правовідносини, оскільки регулює видачу ордерів виключно на жилі приміщення.

Суд також зазначає, що у межах заявленого спору задоволення позовних вимог до змін у правовому становищі безпосередньо позивача не призведе, у зв`язку з недоведеністю позивачем існування у нього порушених прав.

В цьому контексті варто зазначити, що чинним законодавством України передбачено відповідні процедури захисту прав відповідних суб`єктів, в тому числі фізичних осіб, в тих правовідносинах, у яких виникають спірні питання. За таких умов, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у вигляді оскарження спірного рішення не відповідає законодавчо визначеним процедурам захисту його прав.

Таким чином, суд зауважує, що захист порушених прав позивача можливий шляхом звернення до відповідного суду з позовом до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, якою неправомірно, на думку позивача, видано ордер на кімнату АДРЕСА_2 . А у випадку, якщо позивач переконаний у безпідставності зміни призначення кімнати з нежитлового на житлове, він не позбавлений права оскаржити такі дії.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з відповідача відповідно до статті 139 КАС України відсутні, а відповідач не поніс витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 72-77, 139, 241-246, 255, 264 КАС України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Громадська організація "Самоврядна організація Жукова 53-А", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЕКОС-53А", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , про визнання нечинним рішення, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 16.06.2020.

Суддя О.М. Чудак