Справа № 640/13471/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Безименної Н.В.

Вівдиченко Т.Р.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Делівері" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Делівері" до Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Делівері" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 липня 2019 року № на суму 60 563,38 грн.

Позов обґрунтовано тим, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку позивача з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, за наслідками якої встановлено допущення позивачем порушення граничних строків реєстрації податкових накладних за 2017 - 2019 роки в Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами перевірки відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафу за затримку реєстрації податкових накладних, яке позивач вважає протиправним та таким, що прийняте з порушенням норм податкового законодавства. Позивач наголосив, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулась не з вини платника, а контролюючого органу, оскільки останнім не прийнято вчасно направлену позивачем заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів, тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року в задоволенні даного позову відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до суду належних і достатніх доказів оскарження дій контролюючого органу щодо відмови у реєстрації чи розірвання договору про визнання електронних документів, чи відмови у прийнятті заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів, як причину нездійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, норми Податкового кодексу України не містять такої підстави для звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних як відсутність вини суб`єкта господарювання, а позивач наділений правом оскарження протиправних дій та/або бездіяльності контролюючого органу як в адміністративному так і в судовому порядку, проте доказів такого оскарження до суду не надано.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що він, не порушуючи норми податкового законодавства, своєчасно виконав всі залежні від нього дії, направивши податкові накладні на реєстрацію відповідачу в межах операційного дня та з дотриманням троків реєстрації таких податкових накладних. З огляду на кількість відправлень позивачем відповідачу на реєстрацію ПН, а також з урахуванням того, що всі відправлення були здійснені та зафіксовані електронною автоматизованою системою відповідача в межах операційного дня з дотриманням граничного терміну на реєстрацію податкових накладних, позивачем не було порушено норми податкового чи іншого законодавства України, оскільки він не може нести відповідальність за порушення контролюючим органом своїх нормативно визначених та закріплених зобов`язань.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 статті 311 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України, головним державним ревізором-інспектором відділу моніторингу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у м. Києві Зайцевою С.В. проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «ДЕЛІВЕРІ», за результатами якої складено акт від 05 червня 2019 року №5668/26-15-12-06-16/31738765.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ДЕЛІВЕРІ» () граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за 2017 - 2019 роки в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

На підставі вказаних висновків, відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 10 липня 2019 року №, яким до позивача застосовано штраф:

у розмірі 10 % у сумі 40905,98 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних до 15 календарних днів на суму ПДВ 409 051,64 грн.;

у розмірі 20 % у сумі 106,14 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 530,66 грн.;

у розмірі 40 % у сумі 1676,26 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 4 190,66 грн.;

у розмірі 50 % у сумі 17875,00 грн. за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 366 і більше календарних днів на суму ПДВ 35750,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно пп. 14.1.60 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно п.120-1.1 статті 120 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 1 0 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

З аналізу наведених норм вбачається, що ПК України визначено обов`язок платника податку зареєструвати в ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування, та у разі порушення визначених законодавством граничних строків для такої реєстрації застосовуються штрафні санкції.

Дійсно, судом встановлено та не заперечується самим позивачем, що ним фактично було порушено терміни реєстрації ПН/PK, передбачені п. 201.10 статті 201 ПКУ: податкових накладних, виписаних за період 27 грудня 2017 року - 31 грудня 2017 року, дата їх реєстрації 18 січня 2018 року та 19 січня 2018 року, порушення граничного терміну реєстрації цих накладних складає 3-4 дня; податкових накладних, виписаних 30 квітня 2017 року, дата їх реєстрації 16 травня 2017 року, порушення граничного терміну реєстрації цих накладних складає 1-2 дня; податкових накладних, виписаних від 08 лютого 2018 року, від 15 лютого 2018 року, від 06 липня 2018 року, від 10 вересня 2018 року, порушення граничного терміну реєстрації яких складає 15 та від 16 календарних днів; а також інших податкових накладних, зареєстрованих з порушенням строку реєстрації від 61 до 365, і більше календарних днів, однак, з незалежних від нього причин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН.

Відповідно до п.п. 11-15 Порядку після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки податкової накладної.

За результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, як ПК України, так і Порядком передбачено, що у разі отримання контролюючим органом податкової накладної від платника податку, за результатами проведення їх перевірки платнику податку надсилається квитанція про прийняття, неприйняття або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування протягом операційного дня.

Як зазначено в акті перевірки, податкові накладні, що перелічені в ньому, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних терміном до 15 календарних днів на суму ПДВ 409051,64 грн., від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 530,66 грн., від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 4190,66 грн., на 366 і більше календарних днів на суму ПДВ 35750,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги та посилаючись на протиправність податкового повідомлення-рішення, позивач зазначив, що податкові накладні, виписані в період 27 грудня 2018 року - 31 грудня 2018 року, зареєстровані з порушенням граничних строків, у зв`язку з тим, що позивач був позбавлений можливості належного виконання зобов`язань щодо своєчасності реєстрації податкових накладних виключно з технічних причин, що не залежали від його волі.

Зокрема, позивач пояснив, що ним неодноразово направлялися засобами електронного зв`язку заяви про приєднання до договору про визнання електронних документів через систему «M.E.Doc.» та через електронний кабінет ДФС. Проте, лише 18 січня 2018 року товариство отримало можливість реєструвати податкові накладні та розрахунки коригування у зв`язку зі зняттям заборони на прийняття електронних документів в органах ДФС.

Відповідно до п.5 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Порядком обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, визначено, що електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі договору про визнання електронних документів (далі - Договір), який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу та укладається шляхом приєднання автора до Договору в цілому шляхом надсилання заяви про приєднання до Договору.

Таким чином, із системного аналізу наведених норм Порядку № 1246 та Порядку № 557 вбачається, що приєднання до Договору передує внесенню відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних.

Так, 09 січня 2018 року позивачем відправлено заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів через систему «M.E.Doc.», а також сформовано таку заяву через електронний кабінет ДФС.

Порядок дій контролюючого органу чітко визначений п. 8 розділу III Порядку № 557, відповідно до якого контролюючий орган, яким отримано заяву про приєднання до Договору, розглядає її протягом одного робочого дня.

Якщо до моменту спливу робочого дня, наступного за днем отримання контролюючим органом Заяви про приєднання до Договору (дата, зафіксована у першій квитанції), контролюючий орган не повідомив автора про приєднання до Договору або відмову в приєднанні до Договору, приєднання автора до Договору здійснюється автоматично у момент спливу такого строку (дата, зафіксована у другій квитанції).

Підтвердженням про приєднання автора до Договору є отримання автором другої квитанції про прийняття Заяви про приєднання до Договору, на яку накладається технологічний сертифікат контролюючого органу.

Пунктом 10 Порядку № 557 визначено, що за результатами розгляду Заяви про приєднання до Договору автор отримує другу квитанцію про приєднання до Договору або другу квитанцію про відмову в прийнятті Заяви про приєднання до Договору із зазначенням причини її неприйняття.

Як зазначено позивачем, ним не отримано жодної квитанції щодо прийняття або відмови в прийнятті Заяв, що відправлені 09 січня 2018 року. Протилежного судом не встановлено, а відповідачем не доведено.

При цьому, позивач не припинив направляти Заяву про приєднання до Договору, та 12 січня 2018 року отримав «відклик» від відповідача у вигляді квитанції з прийняття заяви за формою F1392001 та з відхилення заяв за формою J1392001 від 12 січня 2018 року. Вказана причина відмови у прийнятті: «присутній діючий договір від 11 січня 2017 року № 1».

Однак, попри автоматичне приєднання до Договору позивача, при спробі реєстрації податкових накладних у належні терміни (до 15 січня 2018 року), останнім було отримано Квитанцію № 1 з інформацією, що документ не прийнято з причини: «Відсутній укладений з платником договір приєднання».

Всього податкових накладних та розрахунків коригування з датами виданих документів 27 грудня 2018 року - 31 грудня 2018 року було відправлено з дотриманням граничного строку на реєстрацію і отримано квитанцію № 2 зі статусом «Відхилено ДФС» з причини відсутності договору у кількості 2974 шт.

Надалі лише 18 січня 2018 року позивач отримав можливість реєструвати податкові накладні та розрахунки коригування у зв`язку зі зняттям заборони на прийняття електронних документів в органах ДФС. Факт їх масової реєстрації протягом 18 та 19 січня 2018 року відображено у Акті камеральної перевірки.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що технічні питання роботи сервера ДФС України, пов`язані з реєстрацією Договору та/або податкових накладних в ЄРПН, знаходяться поза межами впливу платника податку, а відтак не можуть братися до уваги при вирішенні питання щодо виконання платником податку покладеного на нього обов`язку щодо реєстрації Договору та/або податкової накладної.

У зв`язку з наведеним судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині, що стосується податкових накладних та розрахунків коригування з датами виданих документів 27 грудня 2018 року - 31 грудня 2018 року, оскільки в матеріалах справи відсутні докази надсилання позивачу квитанцій щодо прийняття або відмови у прийнятті Заяви про приєднання до Договору, направленої 09 січня 2018 року.

Хоча Порядок № 1246 в регулюванні механізму надсилання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) і відсилає до норм Порядку № 577, і ці норми не були порушені контролюючим органом внаслідок направлення позивачу квитанції про неприйняття податкових накладних 12 січня 2018 року, висновок суду першої інстанції про наявність законних підстав для притягнення позивача до відповідальності, встановленої п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України, за порушення строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування з датами виданих документів 27 грудня 2018 року - 31 грудня 2018 року, з врахуванням меж відповідальності платника податку в механізмі реєстрації податкової накладної в ЄРПН, не відповідає правильному застосуванню норм п. 201.10 статті 201 ПК України та Порядку №1246.

Відповідно до п. 109.1 статті 109 ПКУ податковим правопорушенням є протиправні діяння (дія чи бездіяльність), у тому числі, платників податків, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством , контроль за дотриманням якого покладено на контролюючи органи.

Отже, склад податкового правопорушення - умови, закріплені в законі, при недотриманні яких у сукупності діяння учасника податкових правовідносин оцінюється як порушення, що тягне за собою санкції, його об`єктивна сторона містить дію або бездіяльність, що призвела до невиконання або неналежного виконання вимог законодавства.

З підстав, наведених вище, можливо зробити висновок про те, що позивач несвоєчасно здійснив реєстрацію податкових накладних у ЄРПН у зв`язку із неналежною роботою відповідача (технічного збою програмного забезпечення), таким чином відсутність реєстрації або несвоєчасна реєстрація податкових накладних з датами виданих документів 27 грудня 2018 року - 31 грудня 2018 року у зазначеному реєстрі не утворює склад податкового правопорушення з боку позивача, а отже виключає підстави для юридичної відповідальності.

Позивачем було вчинено всіх залежних від нього заходів для недопущення порушення законодавства при реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної, оскільки ним вчасно, у строки, встановлені Порядком № 557, направлено Заяви про приєднання до Договору, але ніякої квитанції щодо прийняття або відхилення на відправлені Заяви не надходило у зв`язку з технічними проблемами, про які було сповіщено на сайті ДФС. Як наслідок, невчасна реєстрація податкових накладних сталась не звини позивача, а відтак не може бути підставою для притягнення останнього до відповідальності за порушення строку реєстрації податкових накладних у вигляді штрафу, передбаченого статтею 120-1 ПК України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що законодавець передбачив можливість застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, лише за наявності його вини. При цьому, не направлення відповідачем квитанції, що свідчить про прийняття ПН/РК з невідомої причини та, відповідно, незалежної від позивача, свідчить про відсутність вини суб`єкта господарювання.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З огляду на презумпцію правомірності рішень платника податку, яка закріплена в статті 4.1 ПК України у випадку, коли є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, пріоритет правомірності рішення залишається за платником податків.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10 липня 2019 року № в зазначеній вище частині, як акт індивідуальної дії, діяв без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, що призвело до безпідставного застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу, знову ж таки, в означеній вище частині.

Схожі висновки містяться у постановах ВСУ від 23 січня 2018 року у справі № К/9901/1807/17, від 20 лютого 2018 року у справі №819/1189/17, від 27 березня 2018 року у справі № 825/2411/16.

Разом з тим, позивачем не надано до суду належних і достатніх доказів вчинення дій, які б могли свідчити про відсутність вини товариства щодо реєстрації у ЄРПН інших податкових накладних, перелік яких зазначений в Акті перевірки від 05 червня 2019 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції відповідно до ч.1 статті 120-1 Податкового кодексу України в частині щодо податкових накладних з датами виданих документів, відмінних від періоду 27 грудня 2018 року - 31 грудня 2018 року.

Проте, судом не вбачається за можливе самостійно вирахувати конкретну суму штрафу, визначеного оскаржуваним податковим повідомленням рішенням, в частині, що правомірно застосована фіскальним органом до товариства.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у місті Києві від 10 липня 2019 року № . При цьому суд звертає увагу сторін, що дане ППР протиправним є лише частково. Відповідно, податковий орган може винести інше податкове повідомлення-рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в даній постанові.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, відповідач, як суб`єкти владних повноважень, не довів правомірності своїх дій та обґрунтованості прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи зазначене, вважаємо, що судом першої інстанції обставини справи було з`ясовані неповно, та як наслідок було прийняте необґрунтоване судове рішення, що є підставою для його скасування апеляційним судом та прийняття нового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Делівері" - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Делівері" до Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у місті Києві від 10 липня 2019 року № на суму 60 563 грн. 38 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 16 червня 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Н.В. Безименна

Т.Р. Вівдиченко