Справа № 127/32113/19
Суддя: Воробйов В. В.
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/139/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Павленко І.В.,

представника позивача Бєрєснєва І.Р.,

представника відповідача Кононова В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської митниці Держмитслужби України про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Вінницької митниці ДФС України про скасування постанови, мотивуючи позовні вимоги тим, що 21.08.2019 року завідувачем сектору інформаційно-аналітичної роботи та моніторингу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС Левицьким С.О. було складено протокол про порушення митних правил за №0833/40100/19 на ОСОБА_1 . З огляду на це, останній надав пояснення, що жодних правопорушень він не вчиняв, оскільки здійснює свою діяльність за договором, як митний брокер, та керувався відомостями вказаними в товаросупровідних документах. Однак, 10 вересня 2019 року Вінницькою митницею ДФС України винесено постанову про порушення митних правил, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст. 485 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 37717,98 грн. За змістом даної постанови порушення митних правил полягає у вчиненні позивачем протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів у повному обсязі, а саме заявлення у ЕМД неправдивих відомостей щодо календарного року виробництва транспортного засобу марки LEXUS ES350, VIN - НОМЕР_1 , що призвело до зменшення розміру митних платежів на суму 12572,66 грн.

Вказана постанова, на думку позивача, є необґрунтованою та незаконною, оскільки він не вчиняв жодних дій спрямованих на неправильне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Оскаржувана постанова була складена без відома ОСОБА_1 . Також останній вважає, що він не може нести відповідальність за недостовірну інформацію в документах про первинну реєстрацію транспортних засобів іноземних країн, тому що інформація є наслідком протиправних дій відповідальних іноземних органів, щодо реєстрації транспортних засобів, про які йому не було відомо. Позивач звертає увагу, що в оскаржуваній постанові не містяться відомості про будь-яку причетність останнього до підробки реєстраційних документів на вказаний транспортний засіб. Також в супереч вимогам ч.7 ст. 69 МК України, відповідачем не приймалось жодних кваліфікаційних рішень щодо спірного автомобіля. Крім того, після спливу терміну перебування транспортного засобу під митним контролем, посадовими особами митниці було направлено запит з метою перевірки правильності визначення року виготовлення даного автомобіля.

Позивач вважає, що при винесені оскаржуваної постанови було допущено порушення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через два місяці з дня його вчинення.

Враховуючи наведене вище ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та просить скасувати постанову від 10.09.2019 року у справі про порушення митних правил №0833/40100/19, якою його було визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 37717,98 грн.

Ухвалою суду від 04.06.2020 року було замінено у вказаній адміністративній справі неналежного відповідача - Вінницьку митницю ДФС України на належного відповідача - Подільську митницю Держмитслужби України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача Подільська митниця Держмитслужби України в судовому засіданні позов не визнав, оскільки постанова від 10.09.2019 року прийнята на підставі належних доказів, з врахуванням висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3012 від 23.07.2019 року щодо дати виготовлення транспортного засобу та встановлено факт порушення ОСОБА_1 митних правил з метою зменшення розміру митних платежів. Просив позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані в їх обґрунтування докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, судом встановлено, що 21.08.2019 року завідувачем сектору інформаційно-аналітичної роботи та моніторингу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС Левицьким С.О. відносно громадянина України ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил, за ст. 485 МК України.

Постановою начальника Вінницької митниці ДФС Калашнікова Валентина Валентиновича від 10.09.2019 року в справі про порушення митних правил №0833/40100/19 визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 37717,98 грн. (а.с. 42-43).

Відповідно до вказаної постанови від 10.09.2019 року встановлено, що 05.04.2019 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Вінниця-центральний» Вінницької митниці ДФС посадовою особою ТОВ «УТП Компанія», уповноваженою на роботу з митницею (декларантом), громадянином України ОСОБА_1 , з метою оформлення в митному режимі «імпорт» товару: «Автомобіль легковий, марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_1 » подано у електронному вигляді митну декларацію №UA401010/2019/021231 та інші супровідні документи. Одержувачем вказаного товару виступило ТОВ «УК «Комфорт АБ», відправником - підприємство «МY BID LLC». У графі 31 ЕМД № UA401010/2019/021231 ОСОБА_1 , який діє на підставі договору надання послуг митного брокера №0007 «Договір про надання послуг митного брокера» від 18.12.2018 року, укладеного між ТОВ «УК «Комфорт АБ» та ТОВ «УТП Компанія», заявлено наступні відомості про товар: «Автомобіль легковий, призначений для перевезення людей по дорогам загального призначення, що був у використанні марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_1 », рік виготовлення - 2011, дата першої реєстрації - 01.01.2011».

За ЕМД № UA401010/2019/021231 особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «УТП Компанія» ОСОБА_1 здійснено декларування транспортного засобу марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_1 , із застосуванням вікового коефіцієнту, що дорівнює 7 (заявлений календарний рік виготовлення 2011).

З метою перевірки правильності визначення року виготовлення транспортного засобу, Вінницькою митницею ДФС направлено лист (вих. №5963/8/02-80-20-04 від 23.07.2019) до експерта - ФОП ОСОБА_2 .

В подальшому, Вінницькою митницею ДФС отримано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №3012 (вх. № 1904/7/02-80/9 від 24.07.2019), в якому вказано, що роком виробництва транспортного засобу марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_1 , є 2010 рік.

Таким чином, при здійсненні митного оформлення вказаного транспортного засобу, акцизний податок повинен розраховуватися із застосуванням вікового коефіцієнта, що довірнює 8 (фактичний календарний рік виготовлення 2010).

З огляду на вказане, Управлінням протидії митних правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС направлено службову записку (вих. №661/02-80-20 від 24.07.2019) до Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Вінницької митниці ДФС, щодо розрахунку суми митних платежів та зборів за ЕМД № UA401010/2019/021231, з урахуванням того, що рік виробництва транспортного засобу - 2010.

Згідно із отриманої службової записки УАМП та МТР №1290/02-80-19 від 25.07.2019, в якій надано розрахунок за ЕМД № UA401010/2019/021231, де різниця митних платежів становить 12572,66 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 було вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у повному обсязі, а саме заявлення у ЕМД № UA401010/2019/021231 неправдивих відомостей щодо календарного року виробництва (2011 рік) транспортного засобу марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_1 , що призвело до зменшення розміру митних платежів на суму 12572,66 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо скасування постанови представник позивача зазначав, що умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру у позивача не було, митна декларація була оформлена на підставі товаросупровідних документах, тому підстав для зазначення іншої дати в митній декларації у нього не було.

Судом встановлено, що згідно із постановою Кабінету Міністрів України №858 від 02.10.2019 року, Подільська митниця Держмитслужби є територіальним органом, до якого приєднано Вінницьку митницю ДФС, у зв`язку з реорганізацією (а.с. 51-52).

За змістом ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Статтею 266 МК України визначено обов`язок декларанта здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, та сплатити платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

За правилами ч. 5 ст. 266 МК України, особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно із Наказом Держмитслужби №1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», за рік виготовлення транспортного засобу приймається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік), а датою першої реєстрації транспортного засобу, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до ПК України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» №2611-VІІІ від 08.11.2018, ставка податку для відповідного транспортного засобу визначається за формулою: Ставка= Ставка базова х К двигуна х К віку, де К вік - коефіцієнт, що дорівнює кількості повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку, а не дати першої реєстрації.

За змістом ч. 2 ст. 266 МК України, перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Разом з тим, позивач не скористався таким правом і не перевірив транспортний засіб на відповідність опису (відомостям), зазначених у товаросупровідних документах, а також не звернувся до експерта, що має свідоцтво про право проведення експертних досліджень з відповідної експертної спеціальності (п. 8 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України).

Відповідно до п. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження №3012, складеного 23.07.2019 року ФОП ОСОБА_2 , календарною датою виготовлення автомобіля «Lexus Es 350», кузов № НОМЕР_1 є 12.2010 року (а.с. 100-104).

Таким чином, вказаний висновок, як доказ, правомірно було прийнято посадовою особою митного органу, що стало підставою для врахування в коефіцієнт (К віку) для сплати митних платежів.

Частиною 8 ст. 264 МК України визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Суд звертає увагу, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант (ч.5 ст. 266МК України).

За змістом ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відносно тверджень представника позивача, що у ОСОБА_1 не було прямого умислу на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо року виготовлення транспортного засобу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Митним кодексом України не передбачено виключно прямий умисел при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Так, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю. Для кваліфікації дій за ст. 485 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували відсутність в його діях наміру на зменшення митного платежу. Суд приймає до уваги, що позивач є митним брокером, уповноважений від ТОВ «УТП Компанія» і ТОВ «УК «Комфорт АБ» на декларування товарів, тому відповідно до ст. 266 МК України він має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що і декларант. Він усвідомлював, що в разі зниження вікового коефіцієнту сума митних платежів буде меншою.

Суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №760/20661/15-а, а саме, що аналіз диспозиції статті 485 Митного кодексу України свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). Особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що відповідачем доведена правомірність оскаржуваної постанови. При винесені оскаржуваної постанови було повно з`ясовано всі обставини справи, враховано пояснення самого ОСОБА_1 , в результаті чого висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є правильним. Отже, позов задоволенню не підлягає, постанову в справі про порушення митних правил № 0833/40100/19 слід залишити без змін.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 257, 264, 266, 495 МК України, ст.ст. 2, 6, 9, 20, 72, 73, 76, 77, 90, 194, 241-244, 246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Подільської митниці Держмитслужби Українипро скасування постанови - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складений 17.06.2020 року.

Суддя: