Справа № 761/13025/15-а
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року

м. Київ
справа №761/13025/15-а
адміністративне провадження №К/9901/12968/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року (колегія у складі суддів Шурка О.І., Василенка Я.М., Степанюка А.Г.)
у справі №761/13025/15-а
за позовом ОСОБА_2
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

І. РУХ СПРАВИ

1. 08 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди завданої протиправними діями.
2. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:
(1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при перерахунку його пенсійного забезпечення з 17 вересня 2010 року;
(2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснювати виплату пенсії ОСОБА_2 враховуючи всі складові грошового забезпечення відповідної посади, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45 з 17 вересня 2010 року;
(3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів від 23.04.2012 № 355 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з розміру пенсії, обчисленої з урахуванням всіх складових грошового забезпечення відповідної посади, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 з 01 липня 2012 року з урахуванням виплачених сум;
(4) стягнути з Державного бюджету України на користь Позивача 73,08 грн. судового збору.
3. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2015 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії задоволено:
(1) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при перерахунку пенсійного забезпечення ОСОБА_2 з 17 вересня 2010 року.
(2) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснювати виплату пенсії ОСОБА_2 , враховуючи всі складові грошового забезпечення відповідної посади, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. №45 з 17 вересня 2010 року.
(3) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів від 23.04.2012р. № 355 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з розміру пенсії, обчисленої з урахуванням всіх складових грошового забезпечення відповідної посади, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008р. № 45 з 01 липня 2012 року з урахуванням виплачених сум.
4. За апеляційною скаргою відповідача справа переглядалася судом апеляційної інстанції. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2016 постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
5. Позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою. Просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
6. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.06.2016 відкрито касаційне провадження. Справа не розглядалася.
7. У зв`язку із припиненням діяльності Вищого адміністративного суду України справу було передано на розгляд до Верховного Суду.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, які звільнені з військової служби та деяких інших осіб».
9. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 25.06.2011 у справі № 2а-1919/11 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії, залишеного без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2014, дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу» та наказу Міністра Оборони України від 28.07.2009 № 377 визнано протиправними та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України провести перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії з 17 вересня 2010 року з урахуванням посадового окладу відповідно до наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377.
10. З копії пенсійної справи Позивача № 122543 вбачається, що в відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м.Києві перебувало виконавче провадження № 44073790 щодо виконання виконавчого листа №761/24204/13-а (провадження № 2/761/582/14), виданого Шевченківським районним судом м. Києва 14.07.2014, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії з 17.09.2010 з урахуванням посадового окладу відповідно до Наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377.
11. Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2015 у справі № 761/5992/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження встановлено, що 17.01.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. в рамках виконавчого провадження № 44073790 було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.
12. Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 11.11.2014 визначено, що на виконання постанови суду від 25.06.2011 управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 в порядку, встановленому судовим рішенням, а саме: з 17.09.2010 проведено перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням посадового окладу в розмірі 1460,00 грн. Після проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_2 зменшується, сума доплати за період з 17.09.2010 по 30.11.2014 відсутня. Розмір пенсії з 01.12.2014 залишається без змін в сумі 2696,50 грн. Вказана сума складається з: - розміру пенсії, обчисленого на виконання рішення суду 1 036,60 грн., що становить 71% сум посадового окладу (1460,00*71%); - 1659,90 грн. доплати до розміру раніше призначеної пенсії.
13. З Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2015 у справі №761/5992/15-а вбачається, що на підставі вказаного повідомлення ГУ ПФУ у м. Києві, 17.01.2015 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Разом з тим, зазначеною постановою суду визнано незаконною та скасовану постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Галини Матвіївни від 17.01.2015 про закінчення виконавчого провадження № 44073790 (стягувач ОСОБА_2 , боржник Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві).
14. Так, згідно перерахунку пенсії від 17.11.2014 визначено, що на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2а-1919/11, Відповідачем при визначені суми перерахованої пенсії з 17.09.2010 та з 01.12.2014р. було враховано лише посадовий оклад Позивача у розмірі 1 460,00 грн. згідно Довідки, виданої в травні 2012 року Київським військовий комісаріатом про розмір грошового забезпечення відповідно ПКМУ № 1294 від 07.11.2007.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

15. Позивач вважає, що пенсія на виконання рішення суду розрахована з новим порушенням прав позивача і розмір її менший за належний. Це призвело до заниження підвищення до пенсії у відповідності до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно якої з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до ст.ст. 13, 21, 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012р. до 23 відсотків та з 1 січня 2013р до 35 відсотків. Так, пенсія позивачу на даний час протиправно занижена, оскільки при обчисленні підвищення до пенсії Позивача згідно Постанови КМУ № 355 не застосувався належний розмір пенсії.
16. Відповідач подав суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що з метою виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2011 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було здійснено перерахунок пенсії в порядку, встановленому судовим рішенням, а саме проведено перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням посадового окладу.
17. На думку відповідача, проведення перерахунку пенсії з врахуванням інших складових грошового забезпечення та перерахунок пенсії відповідно до довідки Київського міського військового комісаріату не було предметом судового розгляду справи, а тому вчинення таких дій головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві виходить за межі зобов`язань покладених судовим рішенням.
18. Позивач має право звертатись до органів державної виконавчої служби як на вимогу для виконання вищевказаного рішення чи оскарження дій державного виконавця щодо невжиття заходів щодо виконання даного рішення, тільки в рамках виконавчого провадження, а не окремого позовного провадження, оскільки предметом судового розгляду не може бути порядок виконання рішення суду, яке набрало законної сили.
19. Щодо вимог Позивача відносно здійснення перерахунку пенсії у зв`язку із зміною розміру пенсії, Відповідач зазначив, що з 01.01.2008 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було проведено перерахунок пенсій з урахуванням грошового забезпечення встановленого постановою КМУ від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу». Крім того, постановами Верховного Суду України від 26.02.2013 (справа № 21-5а13), від 23.12.2014 (21-569а14) визначено правову позицію щодо перерахунку пенсії у зв`язку з виданням Міністром оборони України наказів про зміну розмірів пенсії. Зокрема зазначено, що премія, яку позивач просив врахувати для обчислення нового розміру пенсії має тимчасовий характер. Виплата такої премії дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі МО для грошового забезпечення військовослужбовців у 2011 році, а також носить індивідуальний характер і залежить від результатів служби конкретного військовослужбовця, індивідуальні заслуги якого не можуть бути розповсюджені на осіб, що перебували на цій посаді в попередні роки. Тому підстав для проведення перерахунку пенсії у зв`язку з виданням Міністром оборони наказів про зміну розмірів пенсії немає.
Таким чином, на думку відповідача, здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що змінився розмір премії, суперечить вимогам законодавства та позиції Верховного Суду України, а тому головним управлінням права позивача не порушувалися, а відтак у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

ІV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

20. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377 виникло право на перерахунок пенсії, що було встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2011 у справі № 2а-1919/11.
21. Разом з тим, при розгляді справи № 2а-1919/11 судом не вирішувалось питання проведення перерахунку пенсії з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, зокрема окладом за військове звання, надбавку за вислугу років та надбавку за виконання особливо важливих завдань. Водночас, Відповідач у своїх запереченнях мотивуючи перерахування суми пенсії лише з врахуванням посадового окладу зазначив, що проведення перерахунку пенсії з врахуванням інших складових грошового забезпечення та перерахунок пенсії відповідно до довідки Київського міського військового комісаріату не було предметом судового розгляду справи № 2а-1919/11, а тому вчинення таких дій головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві виходить за межі зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
22. При проведенні перерахунку пенсії Позивачу на виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2011 у справі № 2а-1919/11 Відповідачем використано для визначення розміру посадового окладу ОСОБА_2 довідку Київського військового комісаріату від травня 2012р. № 122543. Проте дані цієї довідки не можуть бути використані для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням посадового окладу відповідно до Наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України», оскільки відповідна довідка видана для здійснення перерахунку пенсії у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
23. Враховуючи викладене, суд вважає, що дії відповідача щодо неврахування всіх складових грошового забезпечення при перерахунку пенсії Позивача з урахуванням посадового окладу відповідно до Наказу Міністра оборони України від 28.07.2008 № 377 «Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних Сил України», що в подальшому призвели до заниження підвищення пенсії у відповідності Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», - є неправомірними, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 є законними та підлягають задоволенню.
24. Апеляційний суд, скасовуючи рішення та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, виходив з того, що у п. 1 Постанови № 355 Кабінетом Міністрів України було постановлено установити з 1 липня 2012 р. підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23 відсотків та з 1 січня 2013 р. до 35 відсотків розміру пенсій.
При цьому, розміри пенсій, обчислені з урахуванням підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсії, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.
Отже, з викладених правових норм вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для зміни розміру пенсійного забезпечення відповідної категорії військовослужбовців є зміна розміру хоча б одного з видів їх грошового забезпечення. Однак, остання така зміна була регламентована законодавством у 2008 році.
Аналогічний правовий підхід викладено в постановах Верховного Суду України від 04.06.2015 у справі № 2а/756/41/14, від 18.06.2015 у справі № 761/4280/13-а, від 02.07.2015 у справі № 761/1936/13-а, від 16.07.2015 у справі № 752/13891/14-а.
Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Кабінету Міністрів України № 355, якою аргументовані позовні вимоги, не передбачає зміну розміру одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців, а лише закріплює відсотковий коефіцієнт, на який може бути підвищено раніше призначені пенсії.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

25. В касаційній скарзі позивач зазначає, що висновки Київського апеляційного адміністративного суду не відповідають предмету та підставі адміністративного позову. Зміст ухвали переписано з текстів рішень справ з іншими правовідносинами. Мотивувальна частина рішення не відповідає питанням, які суд повинен був вирішувати у справі.
26. Суд апеляційної інстанції помилково пов`язує постанову Кабінету Міністрів України №355 з проведенням перерахунку пенсії. Позов містить вимогу іншого змісту і стосується здійснення перерахунку та виплати підвищення пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення відповідної посади, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.
27. Суть спору полягає у тому, що пенсія позивачу на даний час протиправно занижена, оскільки при обчисленні підвищення до пенсії позивача згідно постанови Кабінету Міністрів України №355 не застосовувався належний розмір пенсії, тобто без урахування всіх складових грошового забезпечення.
28. Судом порушено принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, з рішенням яких позивач звернувся до суду.
29. Судом апеляційної інстанції не наведено обґрунтування скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги, яка стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснювати виплату пенсії позивачу, враховуючи всі складові грошового забезпечення відповідної посади, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 з 17.09.2010.
30. Наведені апеляційним судом постанови Верховного Суду України відсутні у практиці Верховного Суду України.
31. Окрім того, позивач не отримував повідомлення про виклик в судове засіданні суду апеляційної інстанції.
32. У заперечення Пенсійний фонд зазначає, що проведення перерахунку пенсії з врахуванням інших складових грошового забезпечення та перерахунок пенсії відповідно до довідки Київського міського військового комісаріату не було предметом судового розгляду, а тому вчинення таких дій виходить за межі зобов`язань, покладених на відповідача судом.
Зазначає також, що позивач має право вимагати виконання рішення лише в рамках виконавчого провадження, а не окремого позовного.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

33. Суд дослідив доводи касаційної скарги, перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
34. Насамперед, суд перевірив доводи скарги про порушення права позивача на участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції у зв`язку із його неповідомленням про час та місце розгляду. У справі є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 01 0. На ньому зроблено напис про вручення особисто Косику 20.02.2016 (а.с. 158). Суд не знаходить розумних причин сумніватися у достовірності цього документа, а тому відхиляє доводи касаційної скарги про неналежне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи апеляційним судом.
35. Суд звертає увагу, що спір виник у зв`язку із тим, що, на думку позивача, його пенсія протиправно занижена, оскільки при обчисленні підвищення до пенсії згідно Постанови КМУ №355 не застосувався належний розмір пенсії не було враховано усіх складових грошового забезпечення (брався до уваги лише посадовий оклад). На думку позивача, оскільки базу обчислення підвищення (основний розмір пенсії) було визначено неправильно, то й підвищення її розміру є неправильним. Отже, предметом спору є правильність обчислення підвищення до пенсії, а не перерахунок пенсії.
36. Натомість висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на тому, що достатньою та необхідною правовою підставою для зміни розміру пенсійного забезпечення військовослужбовців є зміна розміру хоча б одного з видів їх грошового забезпечення. Однак, остання така зміна була регламентована законодавством у 2008 році.
37. Такі висновки не є релевантними до предмету та підстав позову. Зазначене свідчить про те, що суд апеляційної інстанції не вірно встановив характер спору та не розглянув доводів апеляційної скарги та заперечень щодо них. Апеляційний перегляд по суті доводів позову та апеляційної скарги не відбувся. За таких обставин судове рішення суду апеляційної інстанції не може вважатися законним та обґрунтованим та підлягає скасуванню.
38. Водночас, Суд не має підстав для залишення без змін постанови суду першої інстанції (про що просить позивач), оскільки доводам апеляційної скарги не було надано належної оцінки.
39. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
40. Зважаючи на вищенаведене, Суд дійшов висновку наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, скасування судового рішення суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий апеляційний розгляд.
41. Указом Президента України №455/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» Київський апеляційний адміністративний суд ліквідовано. Утворено Шостий апеляційний адміністративний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві. Відтак, справу на новий апеляційний розгляд слід передати до Шостого апеляційного адміністративного суду.
42. За подання касаційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 87,70 грн. (квитанція № 13377 від 30.03.2016 а.с. 169). Відповідно до п. в) ч. 4 ст. 356 КАС України зазначені судові витрати слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 343, 353, 356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.
2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року у справі №761/13025/15-а скасувати.
3. Справу направити на новий апеляційний розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Кравчук В.М.

Суддя Єзеров А.А.

Суддя Стародуб О.П.

Згідно з оригіналом

Помічник судді 18.06.2020 С.О. Трубакова