Справа № 712/1849/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2020 року

Київ

справа №712/1849/17

адміністративне провадження №К/9901/44553/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.04.2017 ОСОБА_2 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 у складі колегії суддів: Степанюка А.Г. (головуючий), Кузьменка В.В., Шурка О.І. у справі №712/1849/17 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Управління інспектування Черкаської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління інспектування Черкаської міської ради (далі - відповідач 1), виконавчого комітету Черкаської міської ради (далі- відповідач 2) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №52 від 08.02.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

2. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Скасовано оскаржену позивачем постанову про притягнення до адміністративної відповідальності в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 152 КУпАП за порушення підпунктів 2.4.3, 2.4.14, 3.5.2 Правил благоустрою міста Черкаси.

Відмовлено у задоволенні позову про скасування постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради № 52 від 08.02.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 152 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. за порушення підпунктів 2.4.1, 2.4.5, 2.4.11 Правил благоустрою міста Черкаси.

Стягнуто з місцевого бюджету м. Черкаси за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 1280 грн.

3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року постанову суду першої інстанції від 07 квітня 2017 року по справі змінено в частині стягнення з місцевого бюджету міста Черкаси за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та зазначено про стягнення судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, у розмірі 640,00 грн. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

4. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено, що:

4.1. громадським інспектором відділу інспектування Управління інспектування 11.01.2017 складено протокол №72 про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт відсутності у позивача договору на вивіз сміття із спеціалізованим підприємством міста з тимчасової споруди (кіоска) по АДРЕСА_1 , що є порушенням пункту 3.5.2 Правил благоустрою міста Черкаси.

4.2. Громадським інспектором відділу інспектування Управління інспектування 11.01.2017 було складено протокол №73 про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт не очищення від снігу прилеглої території до тимчасової спорудт (кіоска) по АДРЕСА_1 , що є порушенням пункту 2.4.11 Правил благоустрою міста Черкаси.

4.3. Громадським інспектором відділу інспектування Управління інспектування 11.01.2017 було складено протокол №74 про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт відсутності урни для сміття біля тимчасової споруди (кіоска) по АДРЕСА_1 , що є порушенням п. 2.4.3 Правил благоустрою міста Черкаси.

4.4. Громадським інспектором відділу інспектування Управління інспектування 11.01.2017 було складено протокол №77 про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано факт відсутності документа про встановлення виконавчим комітетом Черкаської міської ради режиму роботи тимчасової споруди (кіоска) по АДРЕСА_1 , що є порушенням пункту 2.4.3 Правил благоустрою міста Черкаси.

4.5. Головним спеціалістом відділу інспектування Управління інспектування 18.01.2017 складено протокол №75, в якому зафіксовано встановлений 10.01.2017 року факт неналежного утримання прилеглої до згорілого павільйону ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 території - не прибрані частини будівлі згорілого павільйону, не очищено від снігу та ожеледиці від павільйону до проїзної частини дороги. Наведене, як зазначено у протоколі, є порушенням підпунктів 2.4.1, 2.4.5, 2.4.11 Правил благоустрою міста Черкаси.

4.6. Повідомлення адміністративної комісії Виконавчого комітету від 30.01.2017 №17/01 про те, що засідання комісії про порушення позивачем статті 152 КпАП України відбудеться 08.02.2017 о 14:30, а також протоколи про адміністративне правопорушення направлені на адресу ОСОБА_3 30.01.2017 року та отримані останньою 31.01.2017, що підтверджено копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

4.7. За результатами розгляду справи №52 від 08.02.2017 адміністративна комісія прийняла рішення застосувати до ОСОБА_1 за порушення підпунктів 2.4.1, 2.4.5, 2.4.11, 3.5.2, 2.4.14, 2.4.3 Правил благоустрою міста Черкаси у відповідності до статті 152 КпАП України штраф у розмірі 1 700,00 грн., яке оформлено постановою від 08.02.2017 року №52 про адміністративне стягнення.

5. Задовольняючи позовні вимоги у частині, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено порушення позивачем підпунктів 2.4.3, 2.4.14, 3.5.2 Правил благоустрою міста Черкаси, у той же час факти неналежного утримання прилеглої території до кіосків за адресами АДРЕСА_3 підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

6. Змінюючи постанову суду першої інстанції у частині розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції виходив з того, що враховуючи вимоги статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за одну годину участі особи складає 640,00 грн. (1 600,00 х 0,4), оскільки такий розмір обраховується не з мінімальної заробітної плати, як помилково зазначив суд першої інстанції, а з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

7. Позивач подав касаційну скаргу на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року, в якій просить скасувати ці судові рішення у частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

7.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, які спричинили неправильне вирішення спору по суті. Зокрема, на думку позивача, судами попередніх інстанцій не враховано, що: протоколи про адміністративне правопорушення щодо неї складені без її присутності, вона з протоколами не ознайомлена; свідками у протоколах зазначені посадові особи відповідача 1; процесуальні права під час складання протоколів їй не роз`яснено; про час розгляду справи про адміністративне правопорушення її не повідомлено і розглянуто без її участі; її двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те ж правопорушення; до адміністративної відповідальності її притягнуто адміністративною комісією, створеною з порушенням установленого порядку.

7.2. Також позивач вказує на те, що висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності у її діях складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на повному і всебічному встановленні всіх обставин справи і не підтверджені належними і допустимими доказами.

8. Відповідачі надали письмові заперечення на касаційну скаргу. Просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін з огляду на те, що обставини справи судами встановлено повно. Вони підтверджені дослідженими доказами. Вважають оскаржене рішення адміністративної комісії таким, що прийняте відповідно до вимог законодавства, є об`єктивним та обґрунтованим і підстав для його скасування немає.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

9. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у редакції до 08.02.2020, у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

10. Норми матеріального права під час перевірки судом касаційної інстанції правильності їх застосування судами попередніх інстанцій застосовуються у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин. Норми процесуального права під час касаційного перегляду судом касаційної інстанції застосовуються у редакції КАС України станом до 08.02.2020.

11. Відповідно до частин 1- 3 статті 159 КАС України (чинної на час прийняття судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

12. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

13. Статтею 7 КУпАП закріплено принцип законності адміністративної відповідальності, за яким, зокрема: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Тобто, до адміністративної відповідальності особа притягається тільки за передбачені законом діяння, а адміністративні стягнення накладають тільки передбачені законом особи, в межах законної компетенції та на підставі встановленого порядку.

14. Відповідно до статей 213, 215 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, у тому числі, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

15. З огляду на норми Закону України «Про правонаступництво України» від 12 вересня 1991 року N 1543-XII, порядок створення та повноваження адміністративних комісій визначаються Положенням про адміністративні комісії Української PСР, яке затверджене Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 9 березня 1988 року № 5540, що є чинним нормативно-правовим актом (далі - Положення № 5540).

16. Статтями 4 та 6 Положення №5540 встановлено, що адміністративні комісії при виконавчих комітетах районних, міських, районних у містах, селищних, сільських Рад народних депутатів утворюються відповідними Радами народних депутатів за поданням їх виконавчих комітетів на строк повноважень цих Рад.

Адміністративні комісії діють в складі голови (заступник голови або член виконавчого комітету), заступника голови, відповідального секретаря і не менш як 6 членів комісії.

До складу комісії входять депутати Рад, представники профспілкових, комсомольських та інших громадських організацій, трудових колективів.

До складу адміністративної комісії не можуть входити представники державних органів, службові особи яких мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, а також працівники прокуратури, суду і адвокати.

16. Одним з доводів позовної заяви, апеляційної скарги позивачем зазначено про те, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Черкаської міської ради створена з порушенням установленого законодавством порядку, оскільки до її складу входять виключно представники державних органів, службові особи яких мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, а відтак комісія не могла бути об`єктивною під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

17. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, з цього приводу зазначив, що позивачем не надано жодних доказів, що члени адміністративної комісії є представниками державних органів та службовими особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Рішення органу місцевого самоврядування про її утворення є чинним, а тому ставити під сумнів повноваження комісії підстав немає. При цьому жодних доказів щодо утворення адміністративної комісії при виконкомі Черкаської міської ради, її персонального складу матеріали справи не містять і немає відомостей про те, що суди вживали заходів для витребування і дослідження таких доказів від учасників справи чи інших осіб.

18. Тому такі висновки судів попередніх інстанцій є помилковими з огляду на принцип законності адміністративної відповідальності, за яким адміністративні стягнення накладають тільки передбачені законом особи, в межах законної компетенції та на підставі встановленого порядку.

19. Аналіз вказаних норм права та доводів учасників справи у спірних правовідносинах свідчить про те, що для вирішення питання обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП судам необхідно було перевірити доводи позивача та встановити: чи утворено адміністративну комісію при виконкомі Черкаської міської ради уповноваженим органом; чи утворено цю комісію у складі, визначеному нормативно-правовими актами, які регулюють такі питання.

20. При цьому, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України (у редакції на час ухвалення оскаржених судових рішень), суди попередніх інстанцій поклали на відповідача обов`язок доказувати неправомірність оскарженого ним рішення адміністративної комісії за нормативного врегулювання питання доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень саме таким суб`єктом. У даному випадку відповідними доказами володіють саме відповідачі, а не позивач.

21. Крім того, доводами позивача в обґрунтування позовних вимог та апеляційної скарги зазначалось про те, що протоколи про адміністративне правопорушення посадовими особами відповідача 1 складались у відсутність ОСОБА_1 , їй не було роз`яснено про права під час складання протоколів, не повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У протоколах свідками зазначені посадові особи відповідача 1.

22. З цього приводу суди попередніх інстанцій зазначили, що у протоколах про адміністративні правопорушення містяться відмітки про відмову позивача від підпису та пояснень, які підтверджені свідками. Стосовно надіслання позивачу копії протоколів про адміністративне правопорушення та повідомлення про час і місце розгляду адміністративної справи суди послались на долучену відповідачами до заперечень проти позову копію розписки від 31.01.2017 про отримання позивачем особисто рекомендованого відправлення з повідомленням про час розгляду справи та копіями протоколів про адміністративне правопорушення.

23. Проте такі висновки судів є передчасними, такими, що зроблені на підставі неповного з`ясування обставин справи і перевірки їх належними і допустимими доказами.

24. Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

25. Відповідно до статті 256 цього Кодексу у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

26. Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Вона має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

27. Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, із фактом складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї, про час розгляду адміністративної справи щодо неї, нерозривно пов`язано із забезпечення прав такої особи під час притягнення її до адміністративної відповідальності. Тому судам належить обов`язково встановлювати ці обставини під час здійснення судового контролю за дотриманням законодавства під час оскарження відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

28. У цьому випадку суди попередніх інстанцій такий обов`язок у повній мірі не виконали. Зокрема, суди не перевірили доводи позивача про те, що вона не була присутня під час складання протоколів про адміністративні правопорушення і, відповідно, не обізнана із суттю правопорушення, не мала можливості реалізувати свої права, встановлені статтею 268 КУпАП. Зазначені протоколи містять посилання на свідків, які судами попередніх інстанцій не допитані, хоч саме на відмітки у протоколі про адміністративне правопорушення про відмову позивача від підписання протоколу і надання пояснень, вчинені у присутності свідків, суди послались як на беззаперечний доказ на спростування доводів позивача.

29. Судами також достовірно не встановлено місце складання протоколів, яким зазначено м. Черкаси без іншої більш детальної прив`язки до такого місця. Проте це має значення для справи з огляду на поінформованість Лисак С.В., джерела такої поінформованості, про складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно неї з метою надання пояснень, підписання протоколу, роз`яснення прав. Також не надано судами оцінки протоколу про адміністративне правопорушення від 18.01.2017 про скоєння позивачем 10.01.2017 передбаченого статтею 152 КУпАП правопорушення, який складено з порушенням встановленого 254 КУпАП строку, що становить не пізніше двадцять чотири години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Не встановлено, яким чином позивача сповіщено про складання такого протоколу для його підписання, надання пояснень, роз`яснення прав та обставин проставляння у протоколі відмітки про відмову від пояснень та підписання протоколу.

30. Також позивач заперечує підписання нею розписки про отримання від відповідачів 31.01.2017 рекомендованого відправлення з копіями протоколів про адміністративні правопорушення та повідомленням про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Проте суди попередніх інстанцій ці доводи позивача не перевірили.

31. З огляду на вимоги статті 341 КАС України суд касаційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені недоліки, оскільки вони потребують встановлення певних обставин, які мають значення для вирішення справи, дослідження доказів.

32. За змістом статті 11 КАС України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка кореспондується зі статтею 9 КАС України (у чинній редакції) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

33. Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

34. При цьому, згідно з частиною 1 статті 138 КАС України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

35. Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суди повинні належним чином мотивувати свої висновки та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

36. Отже, Верховний Суд вважає, що для правильного вирішення цього спору суду необхідно встановити всі обставини, покладені в основу прийнятої відповідачем постанови по справі про адміністративне правопорушення від 08.02.2017. З цього приводу належним чином дослідити наявні докази, а у разі потреби, витребувати додаткові. Також надати оцінку всім аргументам, які учасники справи наводять в обґрунтування своїх вимог та заперечень. За наслідками встановлених обставин і перевірки їх доказами зробити висновок про наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП.

37. За наведених обставин суди попередніх інстанцій не дослідивши зібрані у справі докази, допустили порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, що відповідно до частини 2 статті 353 КАС України є підставою для скасування ухвалених судових рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ від 15 січня 2020 року № 460-IX, статтями 327, 344, 349, 353 КАС України у редакції до 08.02.2020, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року та постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2017 року по справі №712/1849/17 - скасувати. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя: Шарапа В.М.

Судді Стеценко С.Г.

Чиркін С.М.