Справа № 826/14412/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Київ № 826/14412/17

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК-Трейдінг»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До окружного адміністративного суду м. Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у справі № 826/14412/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 31 січня 2019 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК-Трейдінг» задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року - скасовано та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу передачі судової справи, адміністративну справу №826/14412/17 передано для продовження розгляду судді Качур І.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 04.06.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 31 жовтня 2019 року задоволено клопотання представника ТОВ «ДТК-ТРЕЙДІНГ» про вихід із прощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу судового засідання від 29.01.2020 року суд протокольно ухвалив про перехід розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 3 ст.194 КАС.

Позивач мотивує позовні вимоги, тим, що висновки Акта № 270/26-15-14-02-01-14/37791075 від 19.07.2017року про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.03.2017 р. прийняті всупереч чинному законодавству України, а податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2017 про збільшення суми грошового зобов`язанням за платежем: податок на прибуток приватних підприємств, яке було прийнято ГУДФС у м. Києві - підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, вважаючи, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення прийняті у повній відповідності до чинного законодавства України, висновки викладені в Акті перевірки та оскаржуваному податковому повідомленні- рішенні - відповідають чинному законодавству, а позовні вимоги позивача повністю не підлягають задоволенню.

Позивачем в свою чергу подано відповідь на відзив, в якому вказує, що доводи відповідача є безпідставними, а господарські операції з контрагентами фактично вчинені та задокументовані відповідно до вимог чинного законодавства.

Розглянувши наявні документи, матеріали, пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно зі ст. 20, 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755 VI зі змінами та доповненнями, на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 12.05.2017 року № 3421 та відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання, проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ТДК-Трейдінг», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року.

За результатами перевірки було складено акт № 270/26-15-14-02-01-14/37791075 від 19.07.2017 року, який Товариство отримало 14.08.2017 року засобами поштового зв`язку.

Актом перевірки, було зроблено висновок, що ТОВ «ТДК-ТРЕЙДІНГ» було порушено підпункт пункту 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, ст. 1, ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996 (зі змінами та доповненнями); п. 2.1, 2.15, п. 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованим у Мінюсті України 05.06.1995 року за № 168/704; п. 5 Положення (стандарту) БО 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за № 860/4153, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму З 373 062,00 грн.. в тому числі:

За 2015 рік на суму 102 654,00 грн.;

За III квартал 2016 року на суму 1 572 681,00 грн.;

За IV квартал 2016 року на суму 1 621 579,00 грн.;

За І квартал 2017 року на суму 76 148,00 грн.

Такі висновки Відповідача ґрунтувалися на тому, що за період з 01.01.2015 року по 31.03.2017 року було занижено суму доходу в розмірі 18 739 231 гривень 00 копійок. Заниження було встановлено за господарськими операціями щодо реалізації Позивачем нафтопродуктів на користь ТОВ «Тяжнефть» та ТОВ «Агролайн Холдінг».

Контролюючий орган в акті перевірки встановлює, що ТОВ «ДТК-Трейдінг» задекларувало дохід від господарської діяльності за період з 01.01.2015 по 31.03.2017 року на загальну суму 752 093 000,00 грн., з них:

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) 750 618 000,00 грн.; Інші операційні доходи - 1 262 000,00 грн.; Інші фінансові доходи - 213 000,00 грн.

Тому, на думку контролюючого органу, суми коштів, які отримані Позивачем за операціями з продажу власних оборотних активів на користь ТОВ «ТЯЖНСФТЬ» та ТОВ «АГРОЛАЙН ХОЛДІНГ», адже фіктивна операція з продажу нафтопродуктів за своєю природою є отриманням безповоротної фінансової допомоги та повинна обліковуватися не на рахунку № 2000 «чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)», а на рахунку 2120 «інші операційні доходи».

Товариством 18.08.2017 року було подано заперечення на Акт № 270/26-15-14- 02-01-14/37791075 від 19.07.2017 року до ГУ ДФС у місті Києві.

ТОВ «ДТК-Трейдінг» отримано відповідь на заперечення № 26888/10/26-15-14-02-01 від 30.08.2017 року до акту планової виїзної перевірки, згідно якої ГУ ДФС у м. Києві висновки акту перевірки № 270/26-15-14-02-01-14/37791075 від 19.07.2017 року залишає без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі висновків, викладених в Акті перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2017 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств, яке отримане Позивачем 06.09.2017 року.

Не погоджуючись з отриманою відповіддю, керуючись п. 56.2, п.56.3 ст. 56 Податкового кодексу України, Позивач подав скаргу від 12.09.2017 року до Державної фіскальної служби України на податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2017 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств.

Відповідно до рішення про результати розгляду скарги № 24406/6/99-99-11-01-01-25 від 27.10.2017 року Державної фіскальної служби України податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2017 року ГУ ДФС у м. Києві залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Вважаючи, що висновки Акта № 270/26-15-14-02-01-14/37791075 від 19.07.2017 року про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.03.2017 р. прийняті всупереч чинному законодавству України, а податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2017 про збільшення суми грошового зобов`язанням за платежем: податок на прибуток приватних підприємств, яке було прийнято ГУДФС у м. Києві - підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Отже, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує з нормами ПК України.

Безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги. (пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Суд звертає увагу, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Господарський договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку і його наявність свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, відтак, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

У зв`язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

З метою здійснення основного виду господарської діяльності, між ТОВ «ДТК-Трейдінг» (Постачальник) та ТОВ «ТОВ-Тяжнефть» (Покупець) 18.08.2016 року було укладено Договір № ОП-68/2016, предметом якого, згідно п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується передати в погоджені строки, а Покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених в Договорі, нафтопродукти.

Згідно пункту 2.1. Договору, кожна партія товару супроводжується наступними документами: видатковими накладними та/або актами приймання-передачі, товаро-транспортними накладними, які підписані представниками обох сторін..

На виконання умов Договору, сторонами було складено видаткові товарні накладні, товарно- транспортні накладні та податкові накладні, які в ході проведення перевірки, перевіряючим було надано у повному обсязі по взаємовідносинам Позивача з ТОВ «Тяжнефть», а саме:

Видаткові товарні накладні, що підтверджують реалізацію нафтопродуктів на ТОВ «Тяжнефть»: РН-0000771 від 18.08.2016 року; РН-0000772 від 19.08.2016 року; РН-0000773 від 22.08.2016 року; РН-0000774 від 22.08.2016 року; РН-0000775 від 23.08.2016 року; РН-00007766 від 28.08.2016 року; РН-0000811 від 29.08.2016 року; РН-0000854 від 02.09.2016 року; РН-0000855 від 02.09.2016 року; РН-0000856 від 06.09.2016 року; РН-0000587 від 07.09.2016 року; РН-0000966 від 30.09.2016 року; РН-0001006 від 03.10.2016 року; РН-0001007 від 04.10.2016 року; РН-0001008 від 06.10.2016 року; РН-0001009 від 10.10.2016 року; РН-0001010 від 12.10.2016 року; РН-0001064 від 25.10.2016 року; РН-0001066 від 21.10.2016 року; РН-0001162 від 02.11.2016 року.

Товарно-транспортні накладні та довіреності, які підтверджують перевезення нафтопродуктів на ТОВ «Тяжнефть»: № 0001206 від 18.08.2016 року; № 0001213 від 19.08.2016 року; № 0001219 від 22.08.2016 року; № 0001220 від 22.08.2016 року; № 0001221 від 22.08.2016 року; № 0001228 від 23.08.2016 року; № 0001229 від 23.08.2016 року; № 0001250 від 25.08.2016 року; № 0001251 від 25.08.2016 року; № 0001246 від 29.08.2016 року; № 0001338 від 02.09.2016 року; № 0001319 від 02.09.2016 року; № 0001324 від 06.09.2016 року; № 0001328 від 01.09.2016 року; № 0001329 від 07.09.2016 року; № 0001343 від 30.09.2016 року; № 0001421 від 03.10.2016 року; № 0001427 від 04.10.2016 року; № 0001431 від 06.10.2016 року; № 0001446 від 10.10.2016 року; № 0001448 від 10.10.2016 року; № 0001454 від 12.10.2016 року; № 0001484 від 25.10.2016 року; № 0001485 від 25.10.2016 року; № 0001486 від 25.10.2016 року; № 0001490 від 26.10.2016 року; № 0001496 від 26.10.2016 року; № 0001491 від 26.10.2016 року; № 0001493 від 27.10.2016 року; № 0001494 від 27.10.2016 року; № 0001495 від 27.10.2016 року; № 0001572 від 02.11.201 року.

Податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 1 від 01.11.2016 року; № 129 від 26.10.2016 року; № 130 від 26.10.2016 року; № 124 від 25.10.2016 року; № 67 від 12.10.2016 року; № 55 від 10.10.2016 року; № ЗО від 06.10.2016 року; № 31 від 06.10.2016 року; № 15 від 04.10.2016 року; № 11 від 03.10.2016 року; № 183 від 30.09.2016 року; № 38 від 06.09.2016 року; № 39 від 06.09.2016 року; № 15 від 02.09.2016 року; № 16 від 02.09.2016 року; № 188 від 29.08.2016 року; № 168 від 25.08.2016 року; № 153 від 23.08.2016 року; № 152 від 23.08.2016 року; № 146 від 22.08.2016 року; № 129 від 18.08.2016 року; № 130 від 18.08.2016 року.

Банківські виписки, які підтверджують перерахування коштів від ТОВ «Тяжнефть» на розрахунковий рахунок ТОВ «ДТК-Трейдінг»: від 18.08.2016 року № БВ-0000158 на загальну суму 1213700, 00 грн.; від 22.08.2016 року № БВ-ООООІбІна загальну суму 2000000, 00 грн; від 23.08.2016 року № БВ-0000162 на загальну суму 1424500, 00грн.; від 28.08.2016 року № БВ-0000163 на загальну суму 611581, 52 грн.; від 29.08.2016 року № БВ-0000165 на загальну суму 210820, 00 грн.; від 02.09.2016 року № БВ-0000169 на загальну суму 1000000, 00 грн.; від 06.09.2016 року № БВ-0000171 на загальну суму 1740000, 00 грн.; від 30.09.2016 року № БВ-0000189 на загальну суму 536514, 00 грн.; від 03.10.2016 року № БВ-0000190 на загальну суму 1500000, 00 грн.; від 06.10.2016 року № БВ- 0000193 на загальну суму 678000, 00 грн.; від 10.10.2016 року № БВ-0000195 на загальну суму 1000000, 00 грн.; від 12.10.2016 року № БВ-0000197 на загальну суму 285100,00 грн.; від 25.10.2016 року № БВ-0000205 на загальну суму 1500000,00 грн.; від 26.10.2016 року № БВ-0000206 на загальну суму 3155584,00 грн.; від 01.11.2016 року № БВ-0000210 на загальну суму 864000,00 грн.

В бухгалтерському обліку ТОВ «ДТК-Трейдінг» господарські операції по взаємовідносинах з ТОВ «Тяжнефть» відображені наступними бухгалтерськими проводками:

Д-т 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками»

К-т 702 «Дохід від реалізації товарів» 17 719 799,52 грн.

Д-т 643 «Податкові зобов`язання» К-т 702 «Дохід від реалізації товарів» 2 953 299,92 грн

Д-т 902 «Собівартість реалізованих товарів» К-т 281 «Товари на складі»

Д-т 311 «Поточний рахунок у банку»

К-т 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками» 17 719 799,52 грн.

Між ТОВ «ДТК-Трейдінг» (Постачальник) та ТОВ «Агролайн Холдінг» (Покупець) 26.06.2015 року було укладено Договір № ОП-294/80, предметом якого, згідно п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується передати в погоджені строки, а Покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених в Договорі, нафтопродукти.

Згідно пункту 2.1. Договору, кожна партія товару супроводжується наступними документами: видатковими накладними та/або актами приймання-передачі, товаро-транспортними накладними, які підписані представниками обох сторін.

На виконання умов Договору, сторонами було складено видаткові товарні накладні, товарно-транспортні накладні та податкові накладні, які в ході проведення перевірки, перевіряючим було надано у повному обсязі по взаємовідносинам Позивача з ТОВ «Агролайн Холдінг», а саме:

видаткову накладну № РН-0000364 від 26.05.2015 року, що підтверджує реалізацію нафтопродуктів на ТОВ «Агролайн Холдінг»;

податкову накладну, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних № 78 від 26.05.2015 року;

банківську виписку, яка підтверджує перерахування коштів від ТОВ «Агролайн Холдінг» на розрахунковий рахунок ТОВ «ДТК-Трейдінг», № БВ-0000364 від 26.05.2015 року.

В бухгалтерському обліку ТОВ «ДТК-Трейдінг» господарські операції по взаємовідносинах з ТОВ «Агролайн Холдінг» відображені наступними бухгалтерськими проводками:

Д-т 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками»

К-т 702 «Дохід від реалізації товарів» 570 300,00 грн. Д-т 643 «Податкові зобов`язання»

К-т 702 «Дохід від реалізації товарів» 95 050,00 грн.

Д-т 902 «Собівартість реалізованих товарів» К-т 281 «Товари на складі»

Д-т 311 «Поточний рахунок у банку»

К-т 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками» 570 300,00 грн.

Згідно фактичних обставин справи, Позивач здійснив реалізацію нафтопродуктів на користь ТОВ «ТЯЖНЄФТЬ» та ТОВ «АГРОЛАЙН ХОЛДІНГ».

Отримання коштів за цією господарською операцією є доходом від основної діяльності, про що й було відображено у податковій звітності Позивача.

Про те, контролюючий орган визначає цю операцію, як фіктивну, а грошові кошти перераховані Позивачу визначає як безповоротну фінансову допомогу.

Так, з 01 січня 2015 року ПК України передбачено визначення фінансового результату до оподаткування у бік збільшення або зменшення відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, визначено, що об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку, є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати (П (С)БУ16), затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318.

Згідно з п. 7 П (С)БУ 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73, фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

У Звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

Джерелом відомостей для заповнення Звіту про фінансові результати є дані регістрів бухгалтерського обліку, що містять інформацію про доходи, витрати, прибуток, збитки та сукупний дохід.

Суд звертає увагу, що Контролюючий орган у акті перевірки вказує про те, що суми коштів, які отримані Позивачем за операціями з продажу власних оборотних активів (паливо-мастильних матеріалів) на користь ТОВ «ТЯЖНЄФТЬ» та ТОВ «АГРОЛАЙН ХОЛДІНГ» повинні обліковуватися на рахунку 2120 «інші операційні доходи» замість обліку їх на рахунку № 2000 «чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)», а адже фіктивна операція з продажу нафтопродуктів за своєю природою є отриманням безповоротної фінансової допомоги.

Висновок перевіряючих ґрунтується на тому, що реальність вчинення господарських операцій між ТОВ «ДТК-Трейдінг» та ТОВ «Агролайн Холдінг», ТОВ «Тяжнефть» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, таким чином у ТОВ «ДТК-Трейдінг» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій (с. 27-28 Акту перевірки).

Судом встановлено, що Акт перевірки не містить жодних відомостей про те, що Позивач не задекларував дохід від господарської діяльності в розмірі 18 739 231 гривень 00 копійок. Сам Відповідач вказує, що усі спірні господарські операції з контрагентами були відображені у податковій та фінансовій звітності.

В пп. 4.1.3. п. 4.1. (ст. 35-36) Акта перевірки вказано, що за період 01.01.2015 року по 31.03.2017 року ТОВ «ДТК-ТРЕЙДІНГ» задекларовано фінансовий результат до оподаткування у сумі 2 628 813,0 гривень.

Перевіркою повноти визначення фінансового результату до оподаткування ТОВ «ДТК- ТРЕЙДІНГ» за період з 01.01.2015 по 31.03.2017 року не встановлено його заниження на суму 18739231,0 грн..:

За 2015 рік на суму 570 300,0 грн.;

За III квартал 2016 року на суму 8 737 116,0 грн.;

За IV квартал 2016 року на суму 9 008 772,0 грн.;

За І квартал 2017 року на суму 423 043,0 грн.

Так, контролюючий орган вказує що до грошові кошти, отримані від ТОВ «ТЯЖНСФТЬ» та ТОВ «АГРОЛАЙН ХОЛДІНГ» є безповоротною фінансовою допомогою.

Якщо відносити господарські операції з ТОВ «ТЯЖНЄФТЬ» та ТОВ «АГРОЛАЙН ХОЛДІНГ» до безповоротної фінансової допомоги, то безповоротна фінансова допомога не є об`єктом оподаткування ПДВ.

Згідно з підпунктами «а» та «б» п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів та/або послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 Кодексу.

Постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (п.п.14.1.185 п. 14.1 ст.14 Кодексу).

Постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (п.п.14.1.191 п 14.1 ст. 14 Кодексу).

Отже, у зв`язку з тим, що операція з надання/отримання платником поворотної/безповоротної фінансової допомоги не підпадає під визначення операцій з постачання товарів/послуг, така операція не є об`єктом оподаткування ПДВ.

Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2. Акту перевірки (с. 42-43) встановлено, що перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2014року по 31.03.2017року не встановлено їх заниження або завищення.

Підпункт 4.2.2. пункту 4.2. Акту перевірки (с. 57) стверджує що за період 01.01.2014 року по 31.03.2017 року ТОВ «ДТК-ТРЕЙДІНГ» задекларувало податку на додану вартість, що підлягає сплаті у сумі 1 739 161,0 гривень. Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2014року по 31.03.2017року не встановлено його заниження або завищення.

Якщо контролюючий орган визнає господарську операцію безповоротною фінансовою допомогою, тоді у ході перевірки повинно було бути встановлено завищення розміру податку на додану вартість і зменшено податкові зобов`язання на суму такого завищення. Натомість, за вищезазначеними операціями у ТОВ «ДТК-Трейдінг» виникли зобов`язання зі сплати податку на додану вартість та податку на прибуток і відповідні зобов`язання були відображені в податковій звітності Позивача.

За результатами господарської діяльності Позивача з постачання товарів ТОВ «Тяжнефть», ТОВ «Агролайн Холдинг» Позивачем віднесено до податкового зобов`язання та самостійно сплачено податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 3 3 73 062 грн. 00 кой., а також суму ПДВ в загальному розмірі 3 048 349 грн. 92 коп.

Оскільки ТОВ «ДТК-ТРЕЙДІНГ» зазначені суми податків були сплачені, виконання податкового повідомлення-рішення, що оскаржується, може призвести до повторної сплати Позивачем сум податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 3 373 062 грн. 00 коп.

Висновки контролюючого органу про те, що сума коштів отримана на розрахунковий рахунок ТОВ «ДТК-Трейдінг» від ТОВ «Агролайн Холдінг», ТОВ «Тяжнефть» відноситься до інших доходів даного підприємства та повинна обліковуватися як отримання безповоротної фінансової допомоги також спростовуються наступними обставинами.

Згідно п. п 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів.

Однак, ТОВ «ДТК-Трейдінг» не укладало договорів безповоротної фінансової допомоги, договорів дарування чи інших подібних договорів з ТОВ «Тяжнефть» та ТОВ «Агролайн Холдінг».

Статтею 235 Цивільного кодексу України передбачено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Позивач не вчиняв та не мав намір підписувати договори поставки нафтопродуктів з метою приховування договору про отримання безповоротної фінансової допомоги. Відповідач жодним чином не навів аргументи, які б могли твердити про удаваність господарських договорів, а також такий факт не знайшов свого підтвердження в наявних в справі матеріалах та доказах.

Також укладені договори з поставки нафтопродуктів не є нікчемним та немає судового рішення про його недійсність.

З аналізу договорів поставки між ТОВ «ДТК-ТРЕЙДІНГ» та його контрагентами не вбачається його нікчемність, адже по формі та істотним умовам вони відповідають вимогам законодавства України.

Так, як жодна зі сторін договорів поставки не визнала договір поставки удаваним, з їх змісту не випливає, що вони є нікчемними і не існує рішення суду щодо недійсності правочину, то всі господарські операції здійсненні ТОВ «ДТК-Трейдінг» у взаємовідносинах з ТОВ «Тяжнефть» та ТОВ «Агролайн Холдінг» були здійсненні відповідно до вимог чинного законодавства України як договори купівлі-продажу на взаємних обов`язках продавця та покупця і дохід отриманий в результаті реалізації палива не може бути віднесений до безповоротної фінансової допомоги.

Первинні документи на реалізацію нафтопродуктів складені ТОВ «ДТК-Трейдінг» на користь ТОВ «Тяжнефть» та ТОВ «Агролайн Холдінг» містять всі необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а відтак, є належною підставою для віднесення сум вартості реалізованого товару до складу доходу з реалізації товарів, а не до складу інших доходів. До того ж ТОВ «ДТК-Трейдінг» в звітному періоді з отриманого доходу було сплачено до бюджету податок на прибуток та податок на додану вартість:

суму ПДВ в розмірі 2953299 грн. 92 коп. з а серпень-листопад 2016 року за результатами господарських операцій з ТОВ «Тяжнефть»;

суму ПДВ в розмірі 95050 грн. 00 коп. за червень 2015 року за результатами господарських операцій з ТОВ «Агролайн Холдінг»;

податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 3 373 062 грн. 00 коп. за результатами господарських операцій з ТОВ «Тяжнефть» та ТОВ «Агролайн Холдінг».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем під час розгляду даної адміністративної справи не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДФС м. Києві неправомірно встановлено порушення за ТОВ «ДТК-Трейдінг»», в результаті чого винесені оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК-Трейдінг» (87515, м. Маріуполь, вул. Італійська, 116А, ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2017 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТК-Трейдінг» (87515, м. Маріуполь, вул. Італійська, 116А, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 62859,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур