Справа № 640/1379/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Київ № 640/1379/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Дмитрівський гранітний кар`єр - Астор»
до:Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області
про:визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дмитрівський гранітний кар`єр - Астор» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 54, код ЄДР: 34209628) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл. 8, код ЄДР: 39292197), Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а, код ЄДР: 39393260), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

визнати рішення ГУ ДФС у Київській області від 29.11.2018 № 1007044/34209628 про відмову у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 1 від 01.11.2018 неправомірним;

зобов`язати ДФС України зареєструвати в ЄРПН п/н накладну від 01.11.2018 № 1.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач наголошує на протиправності оскаржуваного рішення, оскільки воно не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку товариства

Позивач пояснює, що між позивачем та ТОВ «Київський завод будівельних матеріалів Астор» украдено договір купівлі-продажу від 01.11.2018 № 2/11, за яким позивачем ТОВ «Київський завод будівельних матеріалів Астор» продано навантажувач фронтальний одноковшовий DISD SD 300, державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 . Так, позивачем складно податкову накладну № 1 від 01.11.2018 та направлено її на реєстрацію до ЄРПН. Згідно з квитанції від 26.11.2018 реєстрацію зазначеної податкової накладної зупинено. 26.11.2018 позивачем надано пояснення щодо підстав блокування податкової накладної, а також, за словами позивача, ним надано всі необхідні документи у відповідності з вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

Тобто, як наголошує позивач у позовній заяві, реальність господарської операції щодо продажу ним навантажувачу фронтального одноковшового DISD SD 300 підтверджується первинними бухгалтерськими документами, у зв`язку з чим, у територіального податкового органу були відсутні підстави для відмови у реєстрації податкової накладної.

Відтак, зважаючи на реальність здійснення господарської операції щодо продажу позивачем навантажувача фронтального одноковшового DISD SD 300 ТОВ «Київський завод будівельних матеріалів Астор», підтвердженням чого є первинні бухгалтерські документи, у ГУ ДФС у Київській області буди відсутні підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, з огляду на що позивач просить суд визнати протиправними та скасувати таке рішення та, як наслідок зобов`язати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 01.11.2018 № 1.

Позиція відповідачів.

У відзивах а позовну заяву (том 1 а.с. 56-60 - відзив ДФС України та том 1 а.с.63-67 - відзив ГУ ДФС у Київській області), які є ідентичними, відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на положення профільних нормативно-правових актів, зазначивши, що Комісія діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені нормами законодавства.

При цьому, у відзивах відповідачі звертають увагу суду на те, що під час перевірки реальності здійснення фінансово-господарської операції по ПН № 1 від 01.11.2018 встановлено відсутність документів, а саме:

- договорів, довіреностей або актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції, у даному випадку, за словами відповідачів, отримання товару від ТОВ «Донецький завод будівельних матеріалів «Астор» відповідно до видаткової накладної від 01.11.2018 № 1;

- первинний документів щодо транспортування товару від «Донецький завод будівельних матеріалів «Астор» до позивача, навантаження, розвантаження та зберігання товару, рахунки-фактури на оплату за товар. Також відсутній розрахунок на оплату, згідно до якого було складено видаткову накладну № 1 від 01.11.2018 та видано товар;

- розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків на підтвердження факту придбання товару;

- документів щодо підтвердження відповідної продукції.

Відтак, за твердженням відповідачів, позивачем не надано документів, що підтверджують безпосереднє здійснення фінансово-господарської операції, встановлених п. 14 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК та необхідних для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з огляду на що відповідачі просили відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

У відповідях на відзиви (том 1 а.с. 81-82 та 85-86) позивач наголосив на тому, що у відзивах на позовну заяву відповідачі фактично обмежились копіюванням змісту певних нормативних актів, жодним чином не спростовуючи аргументів позивача, викладених у позовній заяві.

При цьому, щодо тверджень відповідачів відносно не надання позивачем документів, що підтверджують реальність господарської операції, то, за словами позивача, відповідачі самі собі суперечать, оскільки позивачем надані пояснення, договори, видаткові документи, тобто первинні бухгалтерські документи.

Позивач у відповідях на відзив акцентує увагу суду на тому, що відповідачі у відзивах наголошує на тому, що серед документів, як були надані, відсутні довіреності на осіб, що підписали видаткову накладну при отриманні товару, однак, за твердженням позивача, видаткова накладна підписана безпосередньо керівником позивача та його підпис скріплений печаткою підприємства.

Позивач наголошує, що хоча б якийсь перелік ненаданих на думку відповідачів документів з`явився лише у відзивах на позовну заяву.

В той же час, позивач звертає увагу суду на тому, що відповідачами всупереч вимогам підпункту «в» 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, не визначено вичерпного переліку документів, надання якого дала б позивачу можливість реєстрації податкової накладної, та не зазначено, з яких саме підстав ним не прийнято до уваги вже надані документи та пояснення.

Відтак позивач наполягає на достатності правових підстав для формування податкової накладної № 1 від 01.11.2018 та наявності усіх підстав для її реєстрації в ЄРПН.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 29.01.2019 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 19.02.2019 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 12.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та викрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.11.2018 між ТОВ «Дмитрівський гранітовий кар`єр - Астор» (продавець) та ТОВ «Київський завод будівельних матеріалів Астор» (покупець) укладено договір купівлі -продажу № 2/11, відповідно до умов якого продавець зобов`язаний на умовах та у строки визначених цим договором передати у власність покупцю обладнання, кількість і комплектація якого визначена у видаткових накладних, а покупець зобов`язаний прийняти таке обладнання та сплатити продавцю його вартість. Предметом даного договору є наступне обладнання - навантажувач фронтальний одноковшовий DISD SD 300, державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , двигун НОМЕР_3 , виробник Китай, що належить продавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 № НОМЕР_4 .

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.11.2018 до договору купівлі-продажу від 01.11.2018 № 2/11 ТОВ Дмитрівський гранітовий кар`єр - Астор» (продавець) передав ТОВ «Київський завод будівельних матеріалів Астор» (покупець) прийняв наступне обладнання, що було у експлуатації: навантажувач фронтальний одноковшовий DISD SD 300, державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, ідентифікаційний номер 10017, двигун НОМЕР_3 , виробник Китай, що належить продавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 № НОМЕР_4 .

Також, продавець разом з обладнанням передав: видаткову накладну; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з відміткою про зняття з обліку; керівництво з експлуатації обладнання.

На підставі зазначеного на адресу покупця ТОВ «Київський завод будівельних матеріалів Астор» позивачем було сформовано податкову накладну № 1 від 01.11.2018 щодо поставки на адресу покупця одноковшового фронтального колісного навантажувача DISD SD 300 за номером УКТ ЗЕД за ціною 215000,00 грн., у тому числі ПДВ 35833,33 грн.

26.11.2018 вказану податку накладну було направлено позивачем на реєстрацію до ЄРПН, однак отримано квитанцію про те, що: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена».

Зазначено, що дана ПН відповідає п. 1.6. Критеріїв та запропоновано надати пояснення/документи достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

28.11.2018 позивачем на адресу Бориспільського управління ГУ ДПС у Київській області пояснення (том 1 а.с. 28) щодо реальності здійснення господарської операції з продажу ТОВ «Київський завод будівельних матеріалів Астор» одноковшового фронтального колісного навантажувача DISD SD 300, в якому також просило відмінити зупинку реєстрації ПН .

Однак, рішенням ГУ ДФС у Київській області від 29.11.2018 № 1007044/34209628 відмовлено позивачу в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 1 від 01.11.2018.

Підстава: ненадання платником податку копій документів, а саме:

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунки-фактури, інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки (документи, які не надано підкреслити);

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договору та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Разом з тим, оскаржуване рішення не містять деталізації та підкреслень - яких саме документів позивачем не надано.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, а спірне рішення неправомірним, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до п. 188.1 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п. 201.1. ПК України).

Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (Порядок № 1246), податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Слід додати, що відповідно до п. 201.7. ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 ПК України також передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Таким чином, є обов`язком постачальника робіт/товарів/послуг видати податкову накладну з урахуванням наведених вище вимог.

У даному випадку на дату постачання товару (акт приймання-передачі товару від 01.11.2018) у позивача виник обов`язок формування та реєстрації податкової накладної, тобто ці дії він зобов`язаний вчинити незалежно від волі фіскального органу.

Між тим, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ПК України).

Відповідно до п. 201.10 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Слід зазначити, що Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 (Порядок № 117).

Пунктом 10 Порядку 117 було передбачено, що Критерії ризиковості платника податку, на які посилається ГУ ДФС, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

Пунктом 21 цього Порядку визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Критерії ризиковості платника податку визначені листом ДФС України від 21.03.2018 р. N 959/99-99-07-18.

У той же час, проаналізувавши зміст Порядку, встановлено, що хоча їх визначення покладено на КМ України, його положеннями не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, або підстав для зупинення реєстрації податкової накладної, як то передбачено п.201.16 Податкового кодексу України, натомість, на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити відповідні критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Слід зазначити, що листом від 27.02.2018 №2216/0/20-18 Державна регуляторна служба України доводила до відома Міністерства фінансів України, як розробника проекту постанови № 117 від 21.02.2018 про те, що Критерії ризиковості підпадають під сферу дії Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» в цілому та потребують обов`язкової установленої цим Законом процедури їх погодження.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак, за відсутності визначення вказаних критеріїв Кабінетом Міністрів України, зазначені у вищезгаданому листі ДФС України тези щодо критеріїв ризиковості не можуть бути джерелом права відповідно до статті 7 КАС України, не можуть встановлювати обов`язкових правил поведінки, не є обов`язковими для виконання та, відповідно, такого роду листу не підлягають виконанню та застосуванню.

Вказані висновки відповідають висновкам судів у судових рішеннях у справі 826/12108/18.

Так, рішенням ОАС м. Києва від 05.06.2019, яке набрало законної сили 10.12.2019, визнано протиправними та нечинними п. 10, п. 20, п. 21 Порядку № 117.

Верховний Суд у постанові від 10.03.2020 визнав, що нормою пункту 201.16 ПК України Кабінету Міністрів України надано право визначати виключно порядок та підстави зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування до неї в ЄРПН, у той час як спірною постановою врегульовані питання як зупинення, так і відмови у такій реєстрації, що доводить факт прийняття відповідачем (КМУ) постанови (Порядку № 117) за відсутності повноважень в частині відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування до неї в ЄРПН.

Суд акцентує увагу на тому, що за змістом ч. 1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Оскільки Критерії ризиковості, затверджені листом ДРС України не можна вважати законодавством з урахуванням наведених вище судом доводів, а існування вказаних Критеріїв призводить до порушення прав позивача у формі зупинення поданої ним до реєстрації податкової накладної та одночасно призводить до необхідності надання позивачем додаткових документів для підтвердження правомірності складення такої податкової накладної, суд приходить до висновку, що зупинення реєстрації вищезгаданої податкової накладної на підставі п. 1.6. Критеріїв ризиковості платника податку є протиправним, що є самостійною та достатньою підставою для висновку про протиправність похідного від цього зупинення реєстрації - рішення про відмову у реєстрації вищезгаданої податкової накладної.

Більш того, навіть в умовах застосування відповідачами вказаних критеріїв, визначених листом, у даному випадку, суд звертає увагу, що фіскальним органом не вказано у квитанції конкретних документів, вичерпний перелік який встановлений листом ДФС України від 21.03.2018 р. N 959/99-99-07-18, які позивач має надати.

Між тим, виходячи із власного розуміння обсягу необхідних документів, позивач направив в електронному вигляді до ДФС України пояснення та документи, які у певній мірі дають уяву та розуміння характеру та обсягу господарської операції.

Контролюючим органом доказів та обґрунтувань на спростування вказаних фактів суду надано не було.

Разом з тим, незважаючи на подання позивачем документів, прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Оскаржуване рішення також не містить конкретного визначення - яких конкретно документів недостатньо, чи - у чому полягають порушення з боку позивача. По суті рішення містить лише набір відміток щодо документів загального характеру.

Відповідачі так і не навели жодних конкретних обставин (в контексті характеру операції, періоду поставки), які б виправдовували правомірне зупинення реєстрації ПН та відмови у її реєстрації, підтверджували обґрунтованість сумнівів, які зумовили зупинення реєстрації ПН, як і не довели недоліків документів, у т.ч. поданих позивачем документів після зупинення реєстрації ПН.

У той же час, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), з оцінкою усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та безпідставним, є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача є зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну датою її фактичного надходження.

Суд також зазначає, що обраний спосіб захисту, щодо зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відтак, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судовий збір підлягає стягненню пропорційного з кожного з відповідачів.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дмитрівський гранітний кар`єр - Астор» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 54, код ЄДР: 34209628) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від від 29.11.2018 № 1007044/34209628 про відмову у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 1 від 01.11.2018, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Дмитрівський гранітний кар`єр - Астор».

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (код ЄДР: 39292197; 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01.11.2018, датою її фактичного надходження - 26.11.2018.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дмитрівський гранітний кар`єр - Астор» (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 54, код ЄДР: 34209628) сплачений судовий збір:

у розмірі 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень 50 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а, код ЄДР: 39393260);

у розмірі 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень 50 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (код ЄДР 39292197; 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) та п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX).

Суддя О.А. Кармазін