Справа № 953/38/20
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/38/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2020 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу 953/38/20 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гуцуляк Вадима Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанов та закриття провадження у справі, -
02.01.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову сержанта поліції Гуцуляк В.С. інспектора 1 батальйону 5 роти УПП в Харківській області ДПП від 28.12.2019 серія ЕАК №1912447 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму судових витрат за надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн.; у разі необхідності вийти за межі позовних вимог; винести окрему ухвалу про порушення законодавства сержантом поліції ОСОБА_2 інспектором 1 батальйону 5 роти УПП в Харківській області ДПП.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, зокрема, що 28.12.2019 о 1 годині 15 хвилин керуючи автомобілем ІЖ 2715 держ. номер НОМЕР_1 він разом з пасажиром ОСОБА_3 рухався по просп. Московському м. Харкова. Навпроти будинку 94/2 його зупинив сержант поліції ОСОБА_2 та пояснив, що метою зупинки була перевірка, чи вживав позивач алкоголь. Разом з сержантом поліції Гуцуляком В.С. була жінка-поліцейський, прізвище якої позивачу невідоме. Після півгодинного сперечання вона повідомила, що притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення пункту 3.4.7.є) Правил дорожнього руху, у зв`язку з відсутністю в автомобілі одного заднього бризковика. ОСОБА_1 заперечував проти цього, оскільки бризковики на його автомобілі під час руху та на момент зупинки були на місці. Як з`ясувалося пізніше пасажир ОСОБА_3 бачив, як один із поліцейських відірвав один задній бризковик від автомобілю. Окрім того, пунктом 3.4.7.є), заборонена експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за відсутності передбаченого конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків. в той час як у позивача відсутній лише один бризковик, який зник через півгодини після зупинки транспортного засобу поліцією. Жодних допустимих доказів вини водія за весь час спілкування с поліцією надано не було. На заперечення ОСОБА_1 інспектор відповів, що водій може написати на нього скаргу. Після цього, грубо порушуючи порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення інспектор сержант поліції ОСОБА_2 склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №1912447. Тобто, постанову було винесено та підписано особою, яка не розглядала справу. Складаючи постанову сержант поліції ОСОБА_2 порушив порядок розгляду справи, обмежив позивача в праві захищати себе та доводити свою невинність. ОСОБА_1 заперечує проти скоєння ним адміністративного правопорушення та не погоджується з указаною постановою, посилаючись на те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів скоєння ним правопорушення та не надано можливості скористатись своїми правами, тому звернувся до суду з даним позовом.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2020 справу було передано для розгляду судді Сенаторову В.М.
Ухвалою суду від 09.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін.
У зв`язку із звільненням ОСОБА_4 з посади судді Київського районного суду м. Харкова у відставку, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи, зазначена справа 07.04.2020 передана в провадження судді Чередник В.Є.
Відповідно до змісту абзацу другого статті 31 КАС України у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
21.04.2020 до суду представником ДПП подано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому зазначено, що відповідач з позовом не погоджується, вважає його безпідставним та необґрунтованим з огляду на наступне.
28.12.2019 о 01 год. 51 хв. по проспекту Московському, 94/2 у м. Харкові за порушення п. 31.4.7 Е Правил дорожнього руху України, у відношенні позивача відповідачем 1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1912447.
03.01.2020 до УПП в Харківській області ДПП позивачем було подано скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої, згідно доповідної записки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Т. Ноженко від 11.01.2020 № Г-19/41/14/02-2020 постанову серії ЕАК № 1912447, у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП скасовано, а справу надіслано на новий розгляд.
На відеозаписі з нагрудного відеореєстратора зафіксовано, що позивач 28.12.2019 підтверджує факт відсутності одного бризговика, посилаючись на те, що останній відпав під час руху. При цьому, розгляд справи проводив не позивач, а поліцейський роти № 5 батальйону № 1 рядовий поліції Литвин Л.В. Вказане сталося у зв`язку з тим, що під час винесення винесення оскаржуваної постанови у планшетному пристрої був встановлений НАР5 позивача, саме тому вона була винесена від його імені. У зв`язку з викладеним оскаржувана постанова була скасована, а справа направлена на новий розгляд.
Про прийняте рішення позивача було повідомлено листом від 11.02.2020 № Г-19/41/14/02-2020, яке було направлено на зазначену ним у скарзі електронну адресу, крім цього на вказану ним електронну адресу 11.01.2020 було направлене повідомлення про запрошення позивача на новий розгляд справи до підрозділу патрульної поліції на 15.01.2020. 13.01.2020 від позивача до УПП в Харківській області ДПП надійшла заява, за якою останній у зв`язку зі зміною місця проживання, попрохав надсилати йому повідомлення поштою за адресою: АДРЕСА_1 . 21.01.2020 за № Г-19/41/14/03-2020 позивачу на вказану ним у заяві адресу повторно було направлено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на 09.02.2020, проте вказане рекомендоване повідомлення за закінченням терміну зберігання було повернуто до УПП в Харківській області ДПП, а позивач на новий справи не з`явився. 09.02.2020 на новому розгляді справи у відношенні позивача відповідачем було винесено постанову серії ВР № 325437.
Враховуючи ту обставину, що рішення суб`єкта владних повноваження у вигляді оспорюваної постанови вже було скасовано в УПП в Харківській області ДПП в результаті розгляду скарги позивача, представник відповідача вважає, що правові підстави задовольняти вказаний позов відсутні.
Щодо вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. представник відповідача також заперечує та вважає її необгрунтоаною.
20.05.2020 позивачем подано до суду відповідь на відзив ДПП, у якому позивач зазначає наступне.
У позові, окрім іншого, ОСОБА_1 просив закрити справу про адміністративне правопорушення. Натомість відповідач у відзиві на позов визнав, що оскаржена постанова є протиправною, однак справу про адміністративне правопорушення не закрив.
У відзиві на позов відповідач надав два відеозаписи, які не можуть братися судом до уваги, як належні та допустимі докази з наступних підстав, оскільки вони не були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не були пред`явлені позивачу і не оглядалися під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
У вказаних відеозаписах не зафіксовано моменту, в якому він нібито скоїв порушення п.31.4.7.є) Правил дорожнього руху.
Окрім того, відповідач у відзиві надав у якості доказу матеріали, з яких вбачається, що 09.02.2020 відповідач повторно виніс ще одну постанову серії ВР №325437 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по тому самому факту, отримавши копію цієї постанови у додатку до відзиву, позивач подає відповідь на відзив, заяву про поновлення пропущеного процесуального строку та заяву про зміну предмету позову.
ОСОБА_1 вказує, що в наданих відповідачем матеріалах відсутній хоч який-небудь документ, який називається рішення, із зазначенням хто і коли його приймав, в чому полягає незаконність та необґрунтованість оскарженої постанови, а також відсутні докази надсилання такого рішення.
Крім того, 20.05.2020 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, яка за змістом є аналогічною з відповіддю на відзив, де позивач остаточно просить: скасувати постанову сержанта поліції Гуцуляк В.С., інспектора 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 28.12.2019 серія ЕАК №1912447 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , скасувати постанову сержанта поліції Гуцуляк В.С., інспектора 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 09.02.2020 серія ВР №325437 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , справи про адміністративне правопорушення закрити, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 суму судових витрат за надання правничої допомоги у розмірі 5000 грн., у разі необхідності вийти за межі позовних вимог, винести окрему ухвалу про порушення законодавства сержантом поліції ОСОБА_2 , інспектором 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.
16.06.2020 до суду подано заперечення на відповідь на відзив, представник відповідача посилається на те, що аргумент позивача з приводу того, що долучені до відзиву відеозаписи не можуть братися судом до уваги як належні та допустимі докази безпідставним та таким, що суперечить принципу змагальності сторін, відеозаписи з нагрудного відеореєстратора є достовірними, належними та допустими доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Представник вказує, також, що аргументи позивача з приводу того, що відповідачем не було надано доказу скасування винесеної у відношенні нього постанови серії ЕАК № 1912447 спростовується долученими до відзиву доказами, а враховуючи ту обставину, що винесена у відношенні позивача постанова серії ЕАК № 1912447 від 28.12.2019 вже була скасована посадовою особою в результаті розгляду скарги позивача, зазначена ним вимога щодо її скасування є такою, що не підлягає задоволенню, так як чинним законодавством не передбачено скасування вже скасованої постанови.
З приводу заявленої позивачем вимоги щодо скасування винесеної у відношенні нього постанови серії ВР №325437 від 09.02.2020 зазначено наступне.
11.01.2020 позивачу було направлено повідомлення про запрошення на новий розгляд справи до підрозділу патрульної поліції на 15.01.2020. 13.01.2020 від позивача до УПП в Харківській області ДПП надійшла заява, за якою останній у зв`язку зі зміною місця проживання, попрохав надсилати йому повідомлення поштою за адресою: АДРЕСА_1 . 21.01.2020 за № Г-19/41/14/03-2020 позивачу на вказану ним у заяві адресу повторно було направлено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на 09.02.2020, проте вказане рекомендоване повідомлення за закінченням терміну зберігання було повернуто до УПП в Харківській області ДПП, а позивач на новий справи не з`явився. У зв`язку з тим, що його було своєчасно повідомлено про місце і час розгляду справи, проте останній повторно не з`явився до УПП в Харківській області ДПП, 09.02.2020 на новому розгляді у відношенні позивача відповідачем було винесено постанову серії ВР № 325437.
Правові підстави для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.
Крім того, на думку представника відповідача, долучений позивачем доказ дати отримання відзиву, яка з його слів відбулась начебто 19.05.2020 є не достовірним, а зазначена в ньому інформація є такою, що вводить в оману.
Представник відповідача просить в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гуцуляка Вадима Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови відмовити в повному обсязі.
У судовому засіданні позивач підтримав доводи первісної та уточненої позовної заяви, просив позов задовольнити в повному обсязі, при відтворені відеозапису підтвердив, що запис відноситься саме до подій складання відносно нього оскаржуваної постанови та не заперечував той факт, що на момент її складання він підтвердив встановлений працівником поліції факт відсутності одного бризговика, зробивши припущення, що він відпав впродовж дороги.
Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка ОСОБА_3 , вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду справи щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно приписів ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Постановою серії ЕАК №1912447 від 28.12.2019 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.121 КУпАП.
Як вбачається зі змісту вказаної постанови п.3 «Посада, спеціальне звання та П.І.Б. особи, яка розглядає справу: УПП в Харківській області інспектор сержант поліції ОСОБА_2 1 бат. 5 рота»; п.4 «Особа, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_1 , 13.06.1979 р.н., Харків, вул АДРЕСА_2 , посвідчення водія: ХАА313383», п.5 «Транспортний засіб (марка, модель, номерний знак: НОМЕР_2 ». У пункті 6 Постанови «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» зазначено: 28.12.2019 01:40:08, м.Харків, просп..Московський, 94/2, водій керував тз в якого були відсутні задні бризговики, які передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив п.31.4.7.е ПДР керуваня ТЗ у якого відсут.передб.конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики».
Стаття, частина статті КУпАП: ст. 121 ч. 1.
Прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу: накласти штраф 340 грн.
До постанови додається: … (а.с.6).
Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (частина 1 статті 2 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Положення п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).
Відповідно до положень статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п.21.4.7.е Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Ч.1 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 ст.121 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 522/6111/16-а (№ К/9901/11751/18).

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» дозволяє поліцейським зупиняти транспортні засоби за наявністю очевидних ознак технічної несправності ТЗ.

Судом встановлено, що 28.12.2019 о 01:40:08 ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції у зв`язку з тим, що водій керував тз в якого були відсутні задні бризговики, які передбачені конструкцією транспортного засобу у зв`язку з чим інспектором роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Гуцуляк В.С. було складено постанову ЕАК №1912447.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

03.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до УПП в Харівській області ДПП зі скаргою на вказану постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В ході розгляду скарги ОСОБА_1 управлінням було встановлено, що розгляд справи проводив не інспектор роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Гуцуляк В.С., а поліцейський роти №5 батальйону «1 рядовий поліції Литвин Л.В., у зв`язку з чим оскаржувана постанова серії ЕАК №1912447 була скасована, а справа направлена на новий розгляд.

У зв`язку з тим, що на даний час постанова інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Гуцуляк В.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1912447 від 28.12.2019, якою на ОСОБА_1 анакладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП скасована, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині її скасування та закриття провадження у справі, оскільки на день розгляду справи відсутній предмет спору.

11.01.2020 ОСОБА_1 було направлено лист за результатами розгляду поданої ним 03.01.2020 скарги, у якому зазначено про прийняте рішення скасувати постанову і надіслати справу на новий розгляд інспектору ОСОБА_2 . Лист було направлено на електронну пошту, яку ОСОБА_1 зазначив в поданій скарзі.

Крім того, у вказаному листі зазначено про те, що ОСОБА_1 запрошується до управління патрульної поліції в Харківській області ДПП 15.01.2020 о 15-00 год.

13.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою, у якій просив надсилати йому повідомлення поштовим відправленням за адресою: АДРЕСА_1 .

21.01.2020 ОСОБА_1 було направлено повідомлення про запрошення на 09.02.2020 о 10-0 год. до підрозділу патрульної поліції для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення за № Г-19/41/14/03-2020, на адресу, вказану ним у заяві від 13.01.2020.

Однак, 09.02.2020 ОСОБА_1 до УПП в Харківській області ДПП на новий розгляд справи не з`явився, виклик не отримав, заяв про відкладення розгляду справи не надав..

Статтею 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 був своєчасно повідомлений про місце і час розгляду справи, проте повторно не з`явився до УПП в Харківській області ДПП, 09.02.2020 на новому розгляді у відношенні ОСОБА_1 інспектором роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гуцуляк В.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 325437 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Як вбачається зі змісту даної постанови, 28.12.2019 01 год.15 хв. в м.Харків, просп..Московський, навпроти буд.94/2 водій керуючи транспортним засобом, в якого був відсутній задній правий бризговик, чим порушив п.31.4.7 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Представник відповідача вказує, що копія постанови ВР №325437 була направлена

ОСОБА_1 вказує, що постанову від 09.02.2020 він отримав лише у додатках до відзиву на позовну заяву та не знав про її існування, тому вимогу про скасування даної постанови виклав у заяві про зміну предмету позову (додаткова вимога) від 20.05.2020.

Доводи представника відповідача щодо того, що ОСОБА_1 не вірно вказано дату отримання відзиву на позовну заяву та пропущено строк для подачі заяви про зміну предмету позову (додаткова вимога) суд відхиляє, оскільки відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Досліджений у судовому засіданні відеозапис з нагрудного відео реєстратора інспектора Гуцуляк В.С. підтвердив факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, крім того, при розмові з інспектором позивач підтвердив факт відсутності в його автомобілі бризговика, та пояснив, що він, можливо, відпав під час руху.

Крім того, при дослідженні відеозапису, судом встановлено, що інспектором було дотримано порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, не порушені.

Суд вважає наданий відеозапис належним та допустимим доказом, в розумінні ст. 251 КУпАП.

Доводи позивача щодо неналежності даного доказу суд відхиляє у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 для розгляду справи 09.02.2020 до УПП в Харківській області ДПП не з`явився, тому йому і не було пред`явлено та надано для огляду вказаний відеозапис.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що, будучі пасажиром даного автомобіля, 28.12.2019 вночі, з автомобіля він не виходив, тому щодо відсутності бризговика на автомобілі зробив припущення про те, що він був відірваний працівником поліції під час зупинки, оскільки останній висловлювався, що зараз буде причина, після чого автомобіль коливався з невідомих причин.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду України від 14.03.2018 по справі №760/2846/17).

Однак, відповідно до ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Між тим, всупереч даним вимогам, позивачем до суду не надано жодного доказу в обґрунтування своїх доводів.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині не підлягагють задоволенню.

Крім того, відповідно до приписів ч.2 ст.249 КАС України у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

У зв`язку з тим, що суд за результатами розгляду адміністративного позову не знайшов підстав для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування, натомість прийшов до висновку, що інспектор роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гуцуляк В.С. при її винесенні діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, таким чином вимога ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали про порушення законодавства відносно відповідача задоволенню не підлягає.

Стосовно заявленої вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції суми судових витрат за надання правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. суд вказує наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі, підстави для стягнення судових витрат на користь позивача відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 4, 5 9, 19, 20, 31, 73, 77, 134, 139, 242, 249, 286 КАС України, ст.7, 9, 121, 222, 247, 251, 252, 258, 268, 280 КУпАП, ст..23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Гуцуляк Вадима Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанов та закриття провадження по справі відмовити у повному обсязі.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

При цьому, відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо, зокрема, апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач 1- Інспектор роти №5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Гуцуляк Вадим Сергійович, місцезнаходження: 61033, м.Харків, вул..Шевченка 315-А.

Відповідач 2- Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул..Ф.Ернста, 3, .

Повне судове рішення складено 16.06.2020.

Суддя Чередник В.Є.