Справа № 580/3493/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
м. Черкаси
17 червня 2020 року Справа № 580/3493/19
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Остроушко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання відділу виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/3493/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:
29 травня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду із поданням звернувся відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/3493/19, шляхом винесення рішення про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 пенсії в розмірі 10021 грн. 44 коп.

В обґрунтування подання заявник зазначив, що рішення суду та вимоги державного виконавця Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області не виконані.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.

Розглянувши подання відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000; ) щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000; ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії з 01.01.2018 згідно зі статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виходячи з 80% грошового забезпечення, визначеного довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФР48046 від 30.03.2018, та здійснити виплату перерахованої пенсії з врахуванням фактично виплачених сум з 01.01.2018.

06.02.2020 Черкаським окружним адміністративним судом видано позивачу виконавчий лист №823/3493/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000; ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії з 01.01.2018 згідно зі статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виходячи з 80% грошового забезпечення, визначеного довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФР48046 від 30.03.2018, та здійснити виплату перерахованої пенсії з врахуванням фактично виплачених сум з 01.01.2018.

Постановою державного виконавця від 07.02.2020 відкрито виконавче провадження №61194722 з примусового виконання виконавчого листа №823/3493/19.

28.02.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало до відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Черкаській області лист від 26.02.2020 №2300-0802-8/5624, в якому зазначило, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2018 до моменту набрання рішенням законної сили буде виплачуватись відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 та в межах повноважень, покладених на Управління.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, для зміни способу і порядку виконання судового рішення, підставами є обставини, які роблять виконання неможливим.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця від 07.02.2020 відкрито виконавче провадження №61194722 з примусового виконання виконавчого листа №823/3493/19.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 26.02.2020 №2300-0802-8/5624 зазначило, що виплата пенсії буде здійснена відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 та в межах повноважень, покладених на Управління.

Саме посилаючись на ці обставини, державний виконавець звернувся до суду із поданням про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом винесення рішення про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь позивача пенсії у сумі 10021 грн. 44 коп.

Між тим, суд, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, прийшов до висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, позаяк обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Однак, вказане жодним чином не підтверджує наявність обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення після пред`явлення належного виконавчого листа до виконання, а відтак підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення - відсутні.

Відтак, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права позивача, крім того, заявником не надано до суду доказів на підтвердження наявності обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення після пред`явлення належного виконавчого листа до виконання, а відтак підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення відсутні, тому у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Аналогічна правова позиція при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.11.2014 року (справи №21-394а14, №21-475а14), від 25.11.2014 року (справа №21-506а14), від 13.01.2015 року (справа №21-604а14), від 17.02.2015 року (справа №21-622а14), від 14.04.2015 року (справа №21-78а15).

Керуючись ст. ст. 248, 256, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:
У задоволенні подання відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/3493/19 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Тимошенко