Справа № 140/7244/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року ЛуцькСправа № 140/7244/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо зменшення розміру пенсії; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язання відповідача здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), яка була призначена у розмірі 77% від суми грошового забезпечення. У травні 2018 року на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 №103 (далі - Постанова №103), відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача, зменшивши її основний розмір з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає, що такими діями суб`єкт владних повноважень протиправно порушив його конституційні права на соціальний захист.

При цьому вказує, що у зв`язку з набранням чинності рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, а тому до спірних правовідносин не можуть бути застосовані приписи пунктів 1, 2 даної постанови при визначенні порядку та розміру виплати пенсії.

Однак його заяви щодо перерахунку та виплати пенсії залишені відповідачем без задоволення, а тому звернувся до суду.

Ухвалою суду від 26 травня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В поданому до суду відзиві від 02.06.2020 № 0300-0802-7/15583 відповідач позовних вимог не визнав та просить відмовити в їх задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до чинної редакції статті 13 Закону №2262-XII зі змінами, передбаченими Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростанні в Україні від 27.03.2014 №1166, законодавцем встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зазначені норми та зміни до неї є чинними та не визнавались в установленому законом порядку неконституційними. Вказує, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою в тих межах, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальних захист. А тому дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії позивачу з урахуванням 70% грошового забезпечення не можна вважати неправомірними, оскільки пенсійний орган діяв виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства.

Щодо зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення зазначає наступне.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області було перераховано пенсію позивачеві з 01.01.2018 та проведено її виплату згідно вказаного порядку. 12.12.2018 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та не чинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008. Рішення суду набрало законної сили 05.03.2019.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 14.08.2019 №804, яка набрала чинності 04.09.2019, встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення; осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру-окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян"' від 24.12.2019 №1088 встановлено, що з 01.01.2020 виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа, займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03:2018, здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, пункти 1-3 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 виключено. І

Жодних інших рішень Кабінету Міністрів України щодо перерахунку пенсії позивача в інших розмірах чи строках її виплати не приймалось.

Отже, відсутні законні підстави для проведення виплати пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Крім того, відповідач вважає, що вимога здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року не підлягає задоволенню у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

Щодо стягнення з ГУ ПФУ у Волинській області судових витрат на правничу допомогу у сумі 2500,00 грн. зазначає, що у договорі та додатковій угоді до договору про надання правової допомоги №13-20, що додана адвокатом Ляшенком С.О., міститься лише попередній (орієнтовний) розрахунок таких витрат, а не фактично понесені витрати, які підлягають розподілу в порядку статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а в квитанції до прибуткового касового ордеру зазначена лише сума, без детального опису виконаних робіт. А тому надані позивачем акт виконаних робіт та квитанція до прибуткового касового ордеру не є підтвердженням понесених витрат.

На підставі вищенаведеного просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 12 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена з 12.10.2002 у розмірі 77% грошового забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб. На момент призначення пенсії вислуга років позивача склала 29 років.

Волинський обласний військовий комісаріат відповідно до Постанови №103 видав позивачу довідку від 03 липня 2018 року № ХА15912 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, з якої вбачається, що розмір грошового забезпечення за нормами, чинними станом на 01.03.2018 року, за прирівняною посадою становить: посадовий оклад - 7190,00 грн.; оклад за військовим званням - 1410,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 4300,00 грн.; всього 12900,00 грн.

На виконання Постанови №103 ГУ ПФУ у Волинській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, виходячи із розміру 70% від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Волинського обласного військового комісаріат, основний розмір перерахованої пенсії складає 9030,00 грн., що підтверджується перерахунком пенсії.

Зазначеним перерахунком пенсії визначено, що відповідно до постанови КМУ №103 від 21.02.2018 підвищення пенсії складає 5375,25 грн., з яких виплачується з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення: 2687,63 грн.; з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення: 4031,44 грн.; з 01.01.2020 100% щомісячно від підвищення: 5375,25 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області листом від 07.05.2020 за № 2714-2777/Б-02/8-0300/20 повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії здійснювався, як цього вимагає чинна редакція статті 13 Закону №2262-XII з нового грошового забезпечення в розмірі 70%.

Листом від 07.05.2020 №2730-2776/Б-02/8-0300/20 ГУ ПФУ у Волинській області повідомив позивача про те, що виплата перерахованих пенсій в 2018 році проводилась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 в розмірі 50 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №804 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно з Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням…, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу і деяких інших осіб здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1088 Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян встановлено, що з 01 січня 2020 року виплата пенсій, призначених згідно з Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням…, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу і деяких інших осіб здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Також повідомлено, що чинним законодавством не передбачено проводити виплату пенсій з виключенням поетапності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 06.08.2019 ухвалено рішення у зразковій адміністративній справі за №160/3586/19, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Кабінет Міністрів України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Дане рішення залишено без змін та набрало законної сили згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020.

Ознаками типової справи є:

- позивачами є особи, звільнені з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб";

- відповідачами є суб`єкти владних повноважень (територіальні органи Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку яких перебувають позивачі;

- спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку з неперерахунком та невиплатою (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивачеві з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року);

- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року).

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України, при ухвалені рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатам розгляду зразкової справи, суд повинен враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатам розгляду зразкової справи.

Оскільки дана адміністративна справа в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії відповідає ознакам типової справи, суд при її вирішенні враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні 06.08.2019 ухвалено рішення у зразковій адміністративній справі за №160/3586/19.

09.04.1992 Верховною Радою України прийнято Закон №2262-XII, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України - військовослужбовців Збройних Сил України, Прикордонних військ України, Національної гвардії України, Управління охорони вищих посадових осіб України, інших військових формувань, що створюються Верховною Радою України, Служби безпеки України, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, а також військовослужбовців колишніх Збройних Сил СРСР, органів державної безпеки і внутрішніх справ СРСР та членів їх сімей.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент прийняття даного Закону) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт а статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт б статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах а і б цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів (ч.2 ст.13 Закону №2262-XII).

Отже, на момент прийняття Закону №2262-XII встановлено максимальний розмір пенсій військовослужбовців - не більше 75 процентів.

Законом України від 25.03.1996 №103/96-ВР Про внесення змін і доповнень до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який набрав чинності з 01.01.1996, частину другу статті 13 викладено в такій редакції: Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Абзацом четвертим пункту 4 розділу I Закону України від 04.07.2002 №51-IV Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який набрав чинності 06.08.2002, внесено зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII, відповідно до яких цифри 85, 95 і 90 замінено відповідно цифрами 90, 100 і 95. Розділом ІІ Прикінцеві положення даного Закону передбачено Кабінету Міністрів України забезпечити проведення перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам відповідно до абзацу четвертого пункту 4 розділу I цього Закону з відповідних сум грошового забезпечення, встановлених на 1 січня 2003 року.

Таким чином, відповідно до внесених у статтю 13 Закону №2262-XII змін максимальний розмір пенсій, призначених за даним Законом, змінювався з 75% відповідних сум грошового забезпечення до 85%, а в подальшому до 90%, внаслідок чого раніше призначені пенсії військовослужбовцям підлягали перерахунку, в тому числі і пенсія позивача, якому пенсія призначена з 12.10.2002 в розмірі 77% сум грошового забезпечення.

Перерахунок призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії).

Відповідно до частини другої статті 63 цього Закону у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим.

З матеріалів справи слідує, що при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 ГУ ПФУ у Волинській області застосувало відсотковий показник 70% від суми грошового забезпечення, визначеного у довідці Волинського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення.

Так, з 01.05.2014 діє редакція частини другої статті 13 Закону №2262-XII, відповідно до якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, застосування відповідачем цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та від 21.02.2018 №103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 за позовом Особа 1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії та в силу приписів частини третьої статті 291 КАС України враховується судом при ухваленні даного рішення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ та на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії (77%), яке обчислювалося відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відтак, оскільки у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 77% до 70%, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання з 01.01.2018 здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 77% від розміру грошового забезпечення підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення сум виплат підвищення пенсії з 05.03.2019 та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, то суд зазначає наступне.

Так, поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії було передбачено пунктом 2 Постанови №103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50%; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75%; з 01.01.2020 - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верхового Суду від 09.04.2020 у справі №640/19928/18.

Суд під час розгляду даної справи також враховує висновки, сформовані Верховним Судом у справі №160/3586/19.

У рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, залишеного без змін за результатами апеляційного перегляду постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020, зазначено: У зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано. З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вказав, що з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії.

Враховуючи те, що п.2 Постанови №103 втратив чинність з 05.03.2019, тому виплата позивачу пенсії в розмірі 75% суми підвищення пенсії за цим пунктом постанови з 05.03.2019 є безпідставною.

Водночас, 14.08.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №804 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян (далі - Постанова №804), якою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Постанова №804 набрала чинності з 04.09.2019.

З огляду на те, що Постанова №804 набрала чинності 04.09.2019, виплата позивачу пенсії в розмірі 75% суми підвищення пенсії є безпідставною в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо виплати 75% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно), визначеного станом на 01.03.2018, та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати у сфері соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі Міллер проти Австрії, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні Гайгузус проти Австрії від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Водночас суд вважає необґрунтованими твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, з таких підстав.

Строки перерахунку призначених пенсій визначаються статтею 51 Закону №2262-ХІІ.

Згідно із частиною третьою статті 52 Закону №2262- ХІІ виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Пунктами 1, 2 Постанови №103 були врегульовані строки виплати пенсій. Питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям порядок проведення перерахунку пенсії.

За приписами частини другої статті 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, законодавець розмежував наступні поняття строки перерахунку пенсії, строки виплати пенсії та порядок перерахунку пенсії.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, що визначений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки відповідно до частини другої статті 55 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, не одержані пенсіонером своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Рішенням Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17, яким визначено, що позовні вимоги, пов`язані з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом. Враховуючи викладене, позивачем не пропущено строк звернення до суду.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у даній справі шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, та виплати в період з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії (з урахуванням виплачених сум) в розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, а також перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 05.03.2019 по 03.09.2019 (включно) у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі Баришевський проти України, заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі Двойних проти України, заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі Меріт проти України, заява №66561/01, пункті 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на сплату судового збору у сумі 1681,60 грн. та на оплату правничої допомоги у сумі 2500,00 грн.
Відповідно до квитанції від 20.05.2020 позивач за подання данного позову сплатив судовий збір у сумі 1681,60 грн.

На підтвердження понесених судових витрат на оплату правничої допомоги позивач надав суду наступні документи: копію договору №13-20 про надання правової допомоги від 19 травня 2020 року, укладений між адвокатом Лященком Сергієм Олександровичем та Барньовим Олександром Григоровичем; копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №13-20 від 19 травня 2020 року; копію акта приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги №13-20; копію квитанції №13 від 19 травня 2020 року про сплату гонорару в сумі 2500,00 грн. за надання правничої допомоги по угоді №13-20 від 19.05.2020; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВА № 1214.

Відповідно до пункту 1.1 додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №13-20 від 19 травня 2020 року сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання Адвокатом правничої допомоги вказаної в Договорі, у розмірі 2500 ( дві тисячі п`ятсот ) грн.

Пунктом 1.3 цієї додаткової угоди сторони погодили, що виплата гонорару (винагороди) в розмірі 2500 грн. здійснюватиметься передоплатою після підписання договору.

На підтвердження оплати адвокату гонорару у сумі 2500,00 грн. позивач надав суду копію квитанції №13 від 19 травня 2020 року. Суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність у квитанції до прибуткового касового ордеру детального опису виконаних робіт, оскільки квитанція підтверджує факт оплати суми гонорару, а детальний опис виконаних робіт зазначений в акті приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги №13-20, відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв наступні юридичні послуги: підбір нормативно-правової бази та аналіз актів; ознайомлення з

матеріалами справи з виготовленням копій вартість 500 грн.; підготовка позовної заяви про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певнії дії вартість 2000 грн.

Як зазначено у пункті 1.3 додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №13-20 від 19 травня 2020 року, виплата гонорару (винагороди) в розмірі 2500 грн. здійснюватиметься передоплатою після підписання договору, а тому оплата гонорару адвокату здійснювалась позивачем як передоплата за.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, зокрема, відсутності юридичного супроводу адвоката в суді у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 2500,00 грн. є неспівмірною та надмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, оскільки послуги щодо підбору нормативно-правової бази та аналіз актів, ознайомлення з матеріалами справи з виготовленням копій охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 2000,00 грн., що складаються із витрат, понесених на складання позовної заяви.

З урахуванням наведеного, оскільки суд задовольняє позов повністю, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 3681,60 грн., з них: судовий збір 1681,60 грн.; витрати на професійну правничу допомогу - 2000,00 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії (з урахуванням виплачених сум) в розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) в розмірі 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно) в розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 3681,60 грн. (три тисячі шістсот вісімдесят одна гривня 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук