Справа № 280/2365/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 червня 2020 року Справа № 280/2365/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лазаренка М.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний Завод «Квік» (69123, м.Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166; ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний Завод «Квік» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач-1), Державної податкової служби України (далі відповідач-2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними і скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області № 1446646/38284929 від 30.01.2020 про відмови в реєстрації податкової накладної № 42 від 31.01.2019, № 1446651/38284929 від 30.01.2020 про відмови в реєстрації податкової накладної № 5 від 01.02.2019;

- зобов`язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 42 від 31.01.2019, № 5 від 01.02.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач направив до єдиного вікна подання електронної звітності ДПС України засобами телекомунікаційного зв`язку податкові накладні по взаємовідносинах з контрагентами. Однак, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена через відповідність вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. ТОВ Машинобудівний Завод Квік були надані письмові пояснення та скановані копії первинних документів на підтвердження господарської операції. Позивач зазначає, що згідно переліку встановленого законодавством позивачем надано до Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області, вичерпний пакет документів для реєстрації податкових накладних. Рішення про відмову у реєстрації податкових накладних позивач вважає протиправними, оскільки надав всі документи, які у повному обсязі підтверджують дані господарські операцію. З урахуванням вищезазначеного просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 09.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

05.05.2020 до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 20631), зазначає, що реєстрація податкових накладних №42 від 31.01.2019, №5 від 01.02.2019 зупинена у зв`язку з тим, що податкова накладна відповідала критеріям оцінки ступеня ризиків, встановлених пунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. Зазначає, що за результатами аналізу наданих документів було встановлено, що платником податку не у повному обсязі надані документи, надання яких передбачено Постановою КМУ №520. Вважає, що відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних. Просить відмовити у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд звертає увагу сторін, що згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

25.09.2018 озивач (Постачальник) та ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» (Покупець) уклали Договір №180176, за умовами якого Постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, надати Покупцю товар, а Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити ці товари. Перелік товару визначаються у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

27 лютого 2019 року позивач, на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України до контролюючого органу на реєстрацію подана податкова накладна №5 від 01.02.2019 по взаємовідносинах з ПрАТ Запорізький електровозоремонтний завод .

Згідно з квитанцією від 27.02.2019, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна № 5 прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції від 27.02.2020, направленої ДПС України через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, версія 2.3.1.21 відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 01.02.2019 № 5 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для позитивного рішення та реєстрації податкової накладної. Не вказано в чому саме полягає невідповідність.

28 січня 2020 року повідомленням №18 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинено, позивачем надані письмові пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарської операції, а саме: Договір №180176 від 25.09.2018 року; Рахунок на оплату №0201.2 від 01.02.2019 року; Видаткова накладна №0201.2 від 01.02.2019 року; Товаро-транспортна накладна №0201.2 від 01.02.2019 року; Довіреність №2137 ід 29.01.2019 року; Платіжне доручення № 11020 від 17.10.2019 року; Договір оренди (найму) транспортного засобу №3445 від 07.11.2018 року; Договір поставки №0116.1 від 16.01.2019 року; Рахунок на оплату №22 від 16.01.2019 року; Видаткова накладна №22 від 16.01.2019 року; Товаро-транспортна накладна №Р22 від 16.01.2019 року; Платіжне доручення № 5605 від 13.02.2019 року; Договір 0801.2 від 01.08.2019 року; Рахунок №16012019.1 від 16.01.2019 року; Акт надання послуг №16012019.1 від 16.01.2019 року; Платіжне доручення №6848 від 11.09.2019 року; Виробничий акт №3101.14 від 31.01.2019 року; Виробничий акт №3101.15 від 31.01.2019 року; Виробничий акт №3101.16 від 31.01.2019 року; Виробничий акт №3101.17 від 31.01.2019 року; Оборотна - сальдова відомість по рахунку 207 «запасні частини» січень 2019 року; Оборотна - сальдова відомість по рахунку 26 «Готова продукція» січень 2019 року; Оборотна - сальдова відомість по рахунку 10 «Основні засоби» січень 2019 року; Наказ №23-шр від 29.12.2018 року (з додатком); Договір позички №1 від 01.11.2016 року; Договір позички №0416.1 від 16.04.2018 року; Атестат на право технічного обслуговування та ремонт №42 від 20.06.2019 року з додатком; Сертифікат на систему управління якістю ЦА80068, СУ Я 112-19 від 19.04.2019 року; Телеграми щодо присвоєння підприємству умовного номеру у системі УЗ. Статут ТОВ «МЗ «КВІК»; Протокол №10 від 27.11.2017 року; Відомості з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 29.01.2019 року.

В письмових поясненнях повідомлено, про те, 01.02.2019 р. на виконання умов Договору Позивач поставив Покупцю частину товару згідно Рахунку на оплату №0201.2 від 01.02.2019 року; Видаткової накладної №0201.2 від 01.02.2019 року; Довіреності №2137 від 29.01.2019 року, а саме: Клапан нагнітаючий, Т328.40.143.00 в кількості 14 шт., Клапан всмоктуючий, Т328.40.142.00 в кількості 14 шт., Клапан нагнітаючий, Т328.40.171.00 в кількості 18 шт., Клапан всмоктуючий Т328.40.172.00 в кількості 14 шт., на загальну суму 104 188,80 грн. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 11020 від 17.10.2019 року№ 11020 від 17.10.2019 року. Транспортування товару здійснювалось за рахунок Товариства, співробітником на автомобілі, що перебуває у користуванні позивача на правах оренди, що підтверджується Договором оренди (найму) транспортного засобу №3445 від 07.11.2018 року; Товаро транспортною накладною №0201.2 від 01.02.2019 року. Оплата за послуги транспортування підтверджуються платіжним дорученням №5877 від 25.03.2019року. Виробником даної продукції являється Позивач. Для виготовлення даної продукції, у позивача є всі необхідні ресурси, а саме: трудові ресурси, приміщення, устаткування, а також необхідний матеріал. Необхідний матеріал для вироблення даної продукції був придбаний: у ТОВ «Лангваж», на підставі Договору поставки №0116.1 від 16.01.2019 року, згідно Рахунку на оплату №22 від 16.01.2019 року; Видаткової накладної №22 від 16.01.2019 року; Товарно - транспортної накладної №Р22 від 16.01.2019 року. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №5605 від 13.02.2019 року. Згідно Договору, товар постачається за рахунок Покупця на умовах EXW (згідно Інкотермс). Товар постачався орендованим транспортом на підставі Договору перевезення №0801.2 від 01.08.2018р., на склад що належить Покупцю на підставі Договору Позички №0416.1 від 16.04.18р.; надані послуги з перевезення підтверджуються Актом надання послуг № 16012019.1 від 16.01.2019 року та Платіжним доручення №6848 від 11.09.2019 року. У позивача є всі необхідні ресурси для здійснення господарських операцій, а саме: трудові ресурси (підтверджується штатним розкладом), приміщення (підтверджується Договором Позички М0416.1 від 16.04.18р.; Договором Позички МІ від 01.11.16р.)

Повідомленням №18 від 28.01.2020 позивачем надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації.

Згідно з рішенням Комісії відповідача 1 з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 1446651/38284929 від 30.01.2020 відмовлено у реєстрації податкової накладної №5 від 01.02.2019, з мотивів ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Однак судом встановлено, що вище перелічені документи подавалися контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу із повідомленням від 28.01.2020 №18.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не підкреслено, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

20.06.2018 р. Позивач (постачальник) та ТОВ «ТД «Технолліон» (Покупець) уклали договір №0620.2, за умовами якого Постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, надати Покупцю товар, а Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити ці товари. Перелік товару визначаються у специфікації , яка є невід`ємною частиною Договору.

13 лютого 2019 року позивач, на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України до контролюючого органу на реєстрацію подана податкова накладна №42 від 31.01.2019 по взаємовідносинах з ТОВ «ТД «Технолліон».

Згідно з квитанцією від 13.02.2019, податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № . За результатами обробки ДПС податкова накладна № 42 прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції від 13.02.2020, направленої ДПС України через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, версія 2.3.1.21 відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК від 31.01.2020 №42 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, у Квитанції не було зазначено, які самі документи потрібні для позитивного рішення та реєстрації податкової накладної. Не вказано в чому саме полягає невідповідність.

28 січня 2020 року повідомленням №17 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинено, позивачем надані письмові пояснення та копії первинних документів на підтвердження господарської операції, а саме: Договір №0620.2 від 20.06.2018 року; Специфікація №3; Рахунок на оплату №0131.2 від 31.01.2019 року; Видаткова накладна №0131.1 від 31.01.2019 року; Копія Платіжного доручення №1460 від 27.01.2020 року; Рахунок -фактура №3/00251 від 05.03.2018року; Видаткова накладна №01115 від 29.08.2018 року; Копія Платіжного доручення № 4194 від 07.03.2018 року; Сертифікат якості №475; Видаткова накладна №14 від 06.07.2018 року; Копія Платіжного доручення №4605 від 05.07.2018 року; Рахунок на оплату №007005922 від 12.07.2018року; Акт №007005883 від 12.07.2018 року; Копія Платіжного доручення №4660 від 19.07.2018 року; Рахунок №СЧТ-0246 від 02.08.2018року; Видаткова накладна №РНК-246 від 03.08.2018 року; Копія Платіжного доручення №4734 від 03.08.2018 року; Договір поставки №0116.1 від 16.01.2019року; Рахунок на оплату №24 від 16.01.2019 року; Видаткова накладна№24 від 16.01.2019 року; Товарно - транспортна накладна№24 від 16.01.2019 року; Копія Платіжного доручення №5604 від 13.02.2019року; Договір 0801.2.від 01.08.2018 року; Рахунок на оплату № НОМЕР_1 від 16.01.2019 року; Акт надання послуг№16012019.1 від 16.01.2019року; Копія Платіжного доручення №6848 від 11.09.2019 року; Рахунок на оплату №1826 від 11.10.2017 року; Видаткова накладна №1384 від 27.10.2017 року; Копія Платіжного доручення №3694 від 12.10.2017 року; Рахунок на оплату №КВП000003541 від 03.10.2017 року; Видаткова накладна МЖВП0002550 від 12.10.2017 року; Копія Платіжного доручення №3687 від 10.10.2017 року; Рахунок - фактура №СФ-0000203 від 15.11.2018 року; Видаткова накладна №РН-0000191 від 29.11.2018 року; Копія Платіжного доручення №5234 від 20.11.2018 року; Договір поставки №0701.4 від 01.07.2018 року; Рахунок на оплату №2072018.1 від 02.07.2018року; Видаткова накладна №2072018.1 від 02.07.2018 року; Копія Платіжного доручення №5380 від 27.12.2018 року; Копія Платіжного доручення №5436 від 14.01.2019 року; Рахунок на оплату №08012019.1 від 08.01.2019 року; Видаткова накладна №08012019.1 від 08.01.2019 року; Товарно - транспортна накладна №08012019 від 08.01.2019 року; Копія Платіжного доручення №6040 від 22.04.2019року; Виробничий акт №0131.29 від 31.01.2019 року; Оборотно - сальдова відомість по рахунку 201 "Сировина й матеріали" січень 2019 р.; Оборотно - сальдова відомість по рахунку 207 "Запасні частини" січень 2019р.; Оборотно - сальдова відомість по рахунку 26 "Готова продукція" січень 2019р.; Оборотно - сальдова відомість по рахунку 10 "Основні засоби " січень 2019р.; Наказ №23-шр від 29.12.2018 року (з додатком); Договір позички МІ від 01.11.2016 року; Договір позички №0416.1 від 16.04.2018 року; Атестат на право технічного обслуговування та ремонт №42 від 20.06.2019 року з додатком; Сертифікат на систему управління якістю UA80068, СУ Я112-19 від 19.04.2019 року; Телеграми щодо присвоєння підприємству умовного номеру у системі УЗ. Статут ТОВ «МЗ «КВ1К»; Протокол №10 від 27.11.2017 року; Відомості з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 29.01.2019 року.

В письмових поясненнях було повідомлено, про те, що 31.01.2019р. на виконання умов Договору Позивач поставив Покупцю частину товару власного виробництва згідно Рахунку на оплату №0131.2 від 31.01.2019 року; Видаткової накладної №0131.1 від 31.01.2019 року, а саме: Розрядники РВКУ-3,3 в кількості 5 шт. на загальну суму 107 250,00 грн. Якість товару підтверджується Сертифікатами якості №475. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №1460 від 27.01.2020 року. Згідно п.4.2. Договору, умови поставки Продукції -EXW (згідно ІНКОТЕРМС 2000). За даною поставкою виписана податкова накладна №42 від 31.01.2019 року. Виробником даної продукції являється Позивач. Для виготовлення даної продукції, у Позивача є всі необхідні ресурси, а саме: трудові ресурси, приміщення, устаткування, а також необхідний матеріал. Необхідний матеріал для вироблення даної продукції був частково придбаний: Частково у ТОВ «ВО Слов`янський високовольтний завод «Ізоляторів», на підставі усного договору, згідно Рахунку -фактури №3/00251 від 05.03.2018року; Видаткової накладної №01115 від 29.08.2018 року. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №4194 від 07.03.2018 року. Згідно умов Договору, товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах ООР (згідно ІНКОТЕРМС 2000). Частково у ПП Кременчук, на підставі усного договору, згідно Рахунку №СЧТ-0246 від 02.08.2018 року; Видаткової накладної №РНК-246 від 03.08.2018 року. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №4734 від 03.08.2018року. Згідно умов Договору, товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах ООР (згідно ІНКОТЕРМС 2000). Повідомленням №12 від 11.02.2020 позивачем надано пояснення і долучено до цього повідомлення повний пакет первинної бухгалтерської документації із закупки та продажу товару, хоча реєструвалася лише операції із продажу. Частково у ТОВ «Постполіграф центр», на підставі усного договору, згідно Рахунку - фактури №СФ-0000203 від 15.11.2018 року; Видаткової накладної №РН-0000191 від 29.11.2018 року. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №5234 від 20 11.2018 року. Згідно умов Договору, товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах ООР (згідно ІНКОТЕРМС 2000). Частково у ТОВ «АС Енергія», на підставі усного договору, згідно Рахунку на оплату №1826 від 11.10.2017 року; Видаткової накладної №1384 від 27.10.2017 року. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №3694 від 12.10.2017 року. Згідно умов Договору, товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах БОР (згідно ІНКОТЕРМС 2000). Частково у ТОВ «Мастер А», на підставі усного договору, згідно Рахунку на оплату №КВП000003541 від 03.10.2017 року; Видаткової накладної №КВП0002550 від 12.10.2017 року. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №3687 від 10.10.2017року. Згідно умов Договору, товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника на умовах ОБР (згідно ІНКОТЕРМС 2000). Частково у ТОВ «Лангваж», на підставі Договору поставки №0116.1 від 16.01.2019 року, згідно Рахунку на оплату №24 від 16.01.2019 року; Видаткової накладної №24 від 16.01.2019 року; Товарно - транспортної накладної №24 від 16.01.2019 року. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №5604 від 13.02.2019 року. Згідно Договору, товар постачається за рахунок Покупця на умовах (згідно Інкотермс). Товар постачався орендованим транспортом на підставі Договору перевезення №0801.2 від 01.08.2018р., на склад що належить Покупцю на підставі Договору Позички №0416.1 від 16.04.18р.; надані послуги з перевезення підтверджуються Актом надання послуг № 16012019.1 від 16.01.2019 року та Платіжним доручення №6848 від 11.09.2019 року. Частково у ФОП « ОСОБА_1 », на підставі усного договору, згідно Видаткової накладної №14 від 06.07.2018 року. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №4605 від 05.07.2018року. Згідно Договору, товар постачається за рахунок Покупця на умовах EXW (згідно Інкотермс). Товар постачався орендованим транспортом на склад, що належить Покупцю на підставі Договору Позички №0416.1 від 16.04.18р.; надані послуги з перевезення підтверджуються Рахунком на оплату №007005922 від 12.07.2018 року; Актом №007005883 від 12.07.2018 року та Платіжним дорученням №4660 від 19.07.2018 року. Частково у ТОВ «ГРЕИТ», на підставі Договору поставки №0701.4 від 01.07.2018 року, згідно Рахунків на оплату №2072018.1 від 02.07.2018 року; №08012019.1 від 08.01.2019 року; Видаткових накладних №2072018.1 від 02.07.2018 року; №08012019.1 від 08.01.2019 року та Товарно - транспортної накладної №Р8012019 від 08.01.2019 року. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №5380 від 27.12.2018 року; №5436 від 14.01.2019 року; №6040 від 22.04.2019 року. Згідно Договору, товар постачається за рахунок Покупця на умовах (згідно Інкотермс). Товар постачався працівниками позивача, на склад що належить Покупцю на підставі Договору Позички №0416.1 від 16.04.18р. Виготовлення товару, а саме: Розрядники РВКУ-3,3 в кількості 5 шт. підтверджується Виробничим актом на списання сировини і матеріалів за місяць №0131.29 від 31.01.2019 року.

Згідно з рішенням Комісії відповідача 1 з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН № 1446646/38284929 від 30.01.2020 відмовлено у реєстрації податкової накладної №42 від 31.01.2019, з мотивів ненадання платником податку копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Однак судом встановлено, що вище перелічені документи подавалися контролюючому органу у письмових поясненнях в якості додатків до контролюючого органу із повідомленням від 28.01.2020 №17.

Відповідачем у тексті оскаржуваного рішення не підкреслено, яких документів не вистачило позивачу для успішної реєстрації. Відповідач відмітив хрестиком лише загальний пакет документів, а не конкретні, як того вимагає форма рішення та чинний порядок.

Вважаючи прийняті відповідачем 1 рішення № 1446651/38284929 від 30.01.2020 та № 1446646/38284929 від 30.01.2020 протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобов`язання відповідача 2 зареєструвати податкові накладні №5 від 01.02.2019 та №42 від 31.01.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні від 21.12.2016 №1797- VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наданим у підпункті 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно з пунктом 17 Порядку №1246, у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України змінена на підставі Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році від 07.12.2017 № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).

Пунктом сьомим розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 12).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 13).

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Системний аналіз наведених норм вказує на те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Так, на час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій визначалися листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 за погодженням з Міністерством фінансів України від 22.03.2018. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Крім того, на сайті ДФС України 13.11.2018 оприлюднено критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій (з урахуванням внесених змін, погоджених Міністерством фінансів згідно листа від 31.10.2018 № 26010-06-05/28170), затверджені керівником ДФС України 05.11.2018, відповідно до п. 1.6 п. 1 яких, комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України";

- платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

- платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних у цій справі актів індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних податкових накладних та розрахунку коригування зупинена із посиланням на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 Критерії ризиковості платника податку, зокрема, зазначено: 1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником..

Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 по справі №822/1878/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку як на підставу зупинення реєстрації спірних податкових накладних та розрахунку коригування з огляду на те, що лист ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, яким оприлюднено дані критерії, не є нормативно-правовим актом, як не є нормативно-правовим актом критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, оприлюднені 13.11.2018 на сайті ДФС України.

Отже, відповідачами не доведено, а судом не встановлено наявності підстав для зупинення реєстрації складених позивачем податкових накладних №21 від 08.02.2019 та №36 від 15.02.2019.

Разом із цим, позивач, одержавши квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних, все ж у межах строку, встановленого Законом, направив до контролюючого органу пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операцій, зазначених у вказаних податкових накладних, реєстрація яких зупинена.

Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 №520 (далі Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пункту 11 Порядку №520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної податкової служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт критеріїв оцінки без наведення відповідного підпункту є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Позивачем були надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом, проте, з рішень про відмову в реєстрації податкових накладних не зрозуміло, чому саме були прийняті рішення про відмову в здійсненні реєстрації, зважаючи на відсутність зазначення конкретного документа, якого не вистачає або який складено з порушеннями та не приймається до уваги.

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв`язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Так, в оскаржуваних рішеннях зазначено про неподання позивачем копій документів: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію і інтересах платника податку для здійснення операції.

Проте, суд не погоджується із вказаним, оскільки разом із повідомленнями від 28.01.2020 № 17 та від 28.01.2020 № 18 позивач надав податковому органу вичерпний перелік документів для підтвердження господарської операції та пояснення щодо транспортування, виробництва продукції. Крім того позивачем надані сертифікати якості, оборотно-сальдові відомості. Платіжні доручення на оплату за проданий позивачем товар наявні в матеріалах справи.

Зміст оскаржуваних рішень дає підстави стверджувати, що відповідач 1, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясував специфіку проведених господарських операцій та не визначив документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу.

Всі первинні документи які підтверджують господарські операції, за якими складено спірні податкові накладні підприємство надавало контролюючому органу, про що свідчать матеріали справи.

Тому суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, а тому рішення прийняті відповідачем 1 не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

У той самий час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд робить висновок, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації спірних податкових накладних.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Таким чином, рішення Комісії ГУ ДПС у Запорізькій області № 1446646/38284929 від 30.01.2020 та № 1446651/38284929 від 30.01.2020 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Приписами КАС України передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Тобто, повноваження щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі покладені на Державну фіскальну службу України.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДФС зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування в ЄРПН.

Разом з цим, судом встановлено, що постановою КМУ №1200 від 18.12.2018 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 21.08.2019 № 682-р Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою КМУ від 06.03.2019 №227 Про затвердження положень про Державну податкову службу в Україні та Державну митну службу в Україні функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

Тобто, фактично функції з реалізації державної податкової політики наразі виконуються ДПС України, у той час, згідно з вищезазначених положень - здійснення функцій ДФС та її територіальних органів припинено.

Відтак, оскільки рішення № 1446646/38284929 від 30.01.2020 та № 1446651/38284929 від 30.01.2020, як встановлено вище, підлягають скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку №1246, суд приходить до висновку про задоволення позову також в частині зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №5 від 01.02.2019 та №42 від 31.01.2019.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач 1, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Також, частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги, позивачем укладено договір про надання правової допомоги від 16.03.2020 із адвокатом Хілько А.С.

Правова допомога полягала у наступному: підготовка позовної заяви (7 год. - 4000грн.) та підготовка відповіді на відзив (3 год. 2000грн.).

16.03.2020 адвокатом виставлено позивачу рахунок-фактура №12701 на суму 6000,00 грн., яка сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №8222 від 23.03.2020.

Відповідач у поданому клопотанні (вх..№25989 від 03.06.2020) заперечив щодо розміру витрат на правничу допомогу та зазначив про штучне збільшення суми гонорару за надані послуги, про типовість та не складність справи.

Так, суд зазначає, що підготовка позовної заяви до Запорізького окружного адміністративного суду, з описом господарських операцій з закупки та продажу товару, із зазначенням кожного первинного бухгалтерського документу по кожній з податкових накладних може зайняти 7 годин робочого часу. При цьому суд враховує об`єм позову (20 сторінок), об`єм додатків до позовної заяви (104 аркушів).

А тому суд погоджується із витратами на підготовку позовної заяви у розмірі 4000 грн.

Також адвокатом надана до суду відповідь на відзив, складання якої могло заняти 3 години з врахуванням її об`єму 7 сторінок.

Адвокатом виставлений рахунок на 6000грн., який сплачений позивачем.

Отже, сума доведених витрат складає 6000,00 грн.

Таким чином вимоги позивача щодо стягнення судових витрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд приймає до уваги позицію ЄСПЛ у справі Лавентс проти Латвії. Так, ЕСПЛ наголосив, що відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначено ЄСПЛ у п.268 Рішення по справі East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014 (Заява № 19336/04): Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999-V)..

Аналогічну практику вирішення питання судових витрат застосовано ЄСПЛ у п.95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, пп.34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п.80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, п.88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення судових витрат за професійну правничу допомогу підлягають задоволенню у розмірі 6000,00 грн.

Крім того, матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 4204 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №8219 від 23 березня 2020 року.

Оскільки у спірних відносинах права позивача порушені прийняттям протиправного рішення Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, суд дійшов висновку, що судові витрати належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Враховуючи викладене, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору у розмірі 4204,00 грн. та професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний Завод «Квік» (69123, м.Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 8А; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166; ), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1446646/38284929 від 30.01.2020 та № 1446651/38284929 від 30.01.2020.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №5 від 01.02.2019 та №42 від 31.01.2019.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Машинобудівний Завод Квік за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири грн. 00 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 09.06.2020.

Суддя М.С. Лазаренко