Справа № 580/2027/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12 червня 2020 року справа № 580/2027/20

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/2027/20

за позовом ОСОБА_1

до виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, міського голови міста Сміли Цибка Олексія Олександровича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування рішення, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, прийнято ухвалу.

11.06.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, міського голови міста Сміли Цибка Олексія Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 , просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови міста Сміли Цибка Олексія Олександровича від 28.02.2020 № 61 - к, «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови міста Сміли Цибка Олексія Олександровича від 19.05.2020 № 112 - к, «Про звільнення ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу діловодства, контролю та звернень громадян виконавчого комітету Смілянської міської ради;

- поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на посаді начальника відділу діловодства, контролю та звернень громадян виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області з 19.05.2020;

- стягнути з виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу;

- рішення у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу діловодства, контролю та звернень громадян виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць - допустити до негайного виконання;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу та витрат позивача, що пов`язані з прибуттям до позивача та представника позивача до суду.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до частини 6 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Позовну заяву підписано, зокрема представником позивача адвокатом Карповим С.О., проте у позові не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта представника позивача.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону. Суд зазначає, що позивачем надано суду копію документу про сплату судового збору - квитанції від 09.06.2020 № 0.0..1 у сумі 840,80 грн.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно статті 48 КЗПпУ трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, встановлено, що до трудової книжки вносяться, зокрема: відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; стягнення до трудової книжки не заносяться.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадова особа місцевого самоврядування має право, зокрема: у порядку і в межах, встановлених законом, отримувати інформацію щодо матеріалів своєї особової справи та ознайомлюватися з іншими документами, що стосуються проходження нею служби в органах місцевого самоврядування, отримувати від керівників органу місцевого самоврядування відповідні пояснення та давати особисті пояснення.

Позивачем до матеріалів позовної заяви на підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, не надано засвідченої у встановленому порядку копії трудової книжки ОСОБА_1 , особової справи ОСОБА_1 .

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частини 1, 2 статті 55 Конституції України та статтей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Delcourt проти Бельгії від 17.01.1970, № 2689/65, зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Позивачем у позовній заяві не зазначено, яке право позивача порушено кожним із відповідачів з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові зазначено, що доказами, якими підтверджуються обставини, викладені у позові, зокрема є рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі № 580/3214/19, проте до матеріалів позовної заяви не надано копію зазначеного рішення з відміткою про набрання законної сили.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються під час розгляду іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У правовій позиції Верховного Суду України у рішенні від 22.02.2017 у справі №6-17цс17 зазначено: «порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також слідує із загального правила, встановленого статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше».

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Позивач зазначає про протиправність розпорядження міського голови міста Сміли ОСОБА_3 від 28.02.2020 № 61 - к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » та про відсутність пропуску строків звернення до суду у зв`язку з отриманням оскаржуваного розпорядження 28.05.2020 на запит від 19.05.2020, проте не обґрунтовує у позові відмови щодо ознайомлення з оскаржуваним розпорядженням та отримання копії, про що зазначено в акті від 28.02.2020, відповідно до якого позивач мала змогу дізнатись про оскаржуване розпорядження 28.02.2020, проте від ознайомлення та отримання копії зазначеного розпорядження відмовилась.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Великою Палатою Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі (ЄДРСР 75149541).

У акті виконаних робіт від 09.06.2020 зазначено, що клієнт ( ОСОБА_1 ) отримала юридичні послуги, зокрема проведено 03.06.2020 з 17 год 30 хв до 18 год усну юридичну консультацію, всього витрачено часу 2 год 30 хв, вартість послуги становить 2627,50 грн.

Європейським судом з прав людини у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» та від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що згідно частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України надання усних консультацій не належить до витрат на правову допомогу.

У позові позивач просить стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові витрати позивача, що пов`язані «з прибуттям до позивача», проте не обґрунтовує зазначену вимогу у контексті того, що відповідно до частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду.

У позовній заяві у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів позивачем визначено ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору може бути залучена до участі у справі також за клопотанням учасників справи, проте позивачем не заявлено та не обґрунтовано, яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки такої третьої особи.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області, міського голови міста Сміли Цибка Олексія Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:

- нової редакції позовної заяви із зазначенням: реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорта представника позивача; обґрунтування порушеного кожним із відповідачів права позивача у контексті частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України;

- обґрунтованої заяви про залучення третьої особи;

- обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду щодо оскарження розпорядження міського голови міста Сміли ОСОБА_3 від 28.02.2020 № 61 - к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 »;

- засвідчених у встановленому порядку доказів на підтвердження обґрунтування позовних вимог, зокрема копії трудової книжки, особової справи позивача;

- оригіналу документу про сплату судового збору у сумі 840,80 грн.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова