Справа № 200/5242/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 р. Справа№200/5242/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича про визнання дії приватного виконавця протиправними та скасування постанови про накладення арешту, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі -- позивачка, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до приватного виконавця Клименко Романа Васильовича (далі -- відповідач, приватний виконавець, Клименко Р. В . ) згідно тексту позовної заяви позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київа від 17.04.2020 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61866536, у частині накладення арешту на кошти ОСОБА_1 , відкритому у АТ «Державний Ощадний банк України», № НОМЕР_1 ;

зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Київа Клименка Р. В. зняти арешт з коштів на рахунку ОСОБА_1 , відкритому у АТ «Державний Ощадний банк України», № НОМЕР_1 .

Крім цього, позивачкою заявленого клопотання про поновлення строку на подання скарги на дії приватного виконавця.

В обґрунтування адміністративного позову позивачка вказала, що відповідачем протиправно накладено арешт на особистий рахунок № НОМЕР_1 , що призначений для виплати заробітної плати, наслідком таких дій є неможливість своєчасно отримувати заробітну плату та позбавляє позивачку коштів на проживання.

У свою чергу, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками зі спеціальним режимом, на які виконавчою службою, відповідно вимог чинного законодавства, арешт не накладається.

Позивачка, зазначає, що відповідна правова позиція відображена у численних постановах Верховного Суду, згідно наведеного у позовній заяві переліку.

У заяві про поновлення строку звернення до суду, позивачка звертає увагу, що жодних постанов приватного виконавця не отримувала, оскільки тривалий час проживала у родичів, про відкриття виконавчого провадження дізналась 18.05.2020, після звернення до відділення банку, за таких обставин просить поновити строк звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №200/5242/19-а та призначено до розгляду за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

З метою об`єктивного, повного і всебічного розгляду справи, судом витребувано у приватного виконавця Клименко Р. В. копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 61866536.

11 червня 2020 року судом отримано відзив приватного виконавця Клименка Р. В., де висловлено прохання у позові відмовити, з нижчевикладених підстав.

За змістом ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік виплат на які не може бути звернено стягнення, заробітна плата до яких не відноситься. Отже, арешт коштів боржника приватним виконавцем здійснено у відповідності до вимог вказаного закону та задля забезпечення реального виконання боржником рішення. При цьому потрібно звернути увагу, що у постанові про накладення арешту зазначено «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику». У зв`язку із прийняттям банком постанови про арешт коштів боржника, рахунок на який накладено арешт, не відноситься до рахунків зі спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом. Жодних документів від банку до приватного виконавця з цього приводу не надходило.

Відповідач також посилається на правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-535цс15, де мовиться про те, що кошти після зарахування на рахунок отримувача стають його власністю та втрачають свій цільовий статус (заробітна плата, пенсія, соціальна виплата) та набувають статус вкладу.

Також відповідачем заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки на адресу позивачки надіслано рекомендованим поштовим відправленням постанову про відкриття виконавчого провадження № 61866536 від 17.04.2020 та згідно відстеження з офіційного сайту Укрпошти за № 573 боржнику особисто вручено лист з вказаною постановою. Отже, вже 30.04.2020 позивачці було відомо про порушення її прав, а тому нею пропущено строк звернення до суду, установлений ст. 287 КАС України.

Вирішуючи питання щодо доцільності залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору стягувача за виконавчим провадженням ВП № 61866536, то на переконання суду судове рішення у цій справі, не торкається прав, обов`язків та інтересів вказаної особи, оскільки предмет спору безпосередньо не впливає на мету такого виконавчого провадження - стягнення суми боргу, натомість стосується способу реалізації виконавчих процедур, а тому відсутні правові підстави для залучення стягувача у порядку ст.49 КАС України до участі у справі у якості третьої особи.

Сторони до судового засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про час та дату розгляду справи.

Позивачкою надано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Згідно вимог ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Ухвала суду від 05.06.2020 направлена сторонам у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією та на електронні адреси представника позивача та відповідачу.

Частиною 1 ст. 205 КАС України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Враховуючи приписи ст. ст. 124, 194, 205 та 268 КАС України, суд вважає, що неприбуття сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження.

Щодо заявленого клопотання про поновлення строку.

Стаття 287 КАС України.

2. Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

Згідно наданих відповідачем у справі доказів: роздруківки реєстру поштових відправлень та відстеження руху поштового відправлення № 573 вбачається, що відправлення вручено особисто 30.04.2020 за адресою АДРЕСА_3. При цьому у реєстрі поштових відправлень адресою позивачки визначено: АДРЕСА_2.

Поряд із цим, суду не надано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 573.

За відсутності рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 573, надане поштове відстеження не дає можливості суду встановити факт отримання позивачкою вказаного поштового відправлення.

Водночас, Розділ VI «Перехідні положення» КАС України доповнено пунктом 3 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020, а саме.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Враховуючи усе викладене, правових підстав констатувати факт пропуску позивачкою строку звернення за ст. 287 КАС України у суду немає.

А тому клопотання відповідача задоволення не підлягає.

Щодо клопотання позивачки, то таке судом не розглядається на підставі ч. 2 ст. 167 КАС України, оскільки строк не є пропущеним.

Фактичні обставини встановлені судом у справі такі.

ОСОБА_1 , є громадянкою України паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

30 травня 2013 року між ПАТ «Платінум Банк», ОСОБА_1 (як позичальник) та ПрАТ «Ренесанс життя» (страховик) укладено кредитний договір зі страхування життя позичальника № 737/6996CLAPS.

За даним договором Банк надає Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит … . (п. 1.1)

За даним договором сума кредиту складає 16 992,00 грн., строк кредитування 36 місяців, процентна ставка 12%. Дата повернення 15.10.2016 (п. 1.2).

13 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області вчинено виконавчий напис (реєстровий номер 3426) про звернення стягнення з гр. ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором від 30.05.2013 № 737/6996CLAPS, укладеним з ПАТ «Платінум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами від 22.02.2018. Загальна сума, що підлягає стягненню складає 15 937,02 грн.

ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» звернулась до відповідача із заявою про примусове виконання рішення від 06.04.2020 № 1126/ПВ/20 (зареєстрована 17.04.2020) про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса від 13.03.2020 № 3426.

17 квітня 2020 року приватним виконавцем винесено:

постанову про відкриття виконавчого провадження № 61866536 за виконавчим написом нотаріуса від 13.03.2020 № 3426, якою постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість у розмірі 15 937,02 грн. та виконавчий збір у розмірі 1 593,70 грн;

постанову про арешт коштів боржника, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору у загальному розмірі 17 830,72 грн. Для забезпечення реального виконання виконавчого документа накладено арешт на рахунки боржника, відкриті в установах банку, а саме: АТ «ОТП Банк», АТ «РайфайзенБанкАваль», АТ «ПУМБ», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «Приват Банк», АТ «Універсал Банк», АТ «УкрГазБанк»;

постанову про стягнення з боржника основної суми винагороди у розмірі 1 593,70 грн.

постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що складає 300,00 грн.

Згідно відповіді ДФС України на запит приватного виконавця від 17.04.2020 № 78175231 ВП № № 61866536 встановлено наявність доходу у ОСОБА_1 за ознакою 101 - «Заробітна плата нарахована (виплачена)» (прим. суду).

Довідкою відділу освіти Великоновосілківської РДА від 27.05.2020 № 5 підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно працює в Олексіївській ЗОШ І-ІІІ ступенів та зарахування заробітної плати проводиться на особистий рахунок НОМЕР_1 .

Довідкою АТ «Державний ощадний банк України» філія Донецьке обласне управління від 03.06.2020 № 104.0443-25/456 підтверджується те, що у ТВБВ № 10004/0443 філії Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» відкритий зарплатний картковий рахунок НОМЕР_1 .

Відповідно виписки по картковому рахунку НОМЕР_1 28.04.2020 встановлено арешт на рахунок у розмірі 17 830,72 грн.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до ч. 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404).

Стаття 5. Органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень

1. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

2. Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону… .

Стаття 10. Заходи примусового виконання рішень

1. Заходами примусового виконання рішень є:

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

Стаття 48. Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника

1. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

2. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

6. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Стаття 56. Арешт і вилучення майна (коштів) боржника (наводиться у відповідній частині)

1. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

2. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

3. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

4. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Стаття 59. Зняття арешту з майна

2. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

4. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

5. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Стаття 68. Умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника

1. Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

2. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

3. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Стаття 70. Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника

1. Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

2. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

3. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Стаття 73. Кошти, на які не може бути звернено стягнення

1. Стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 128 Кодексу Законів про Працю України (далі - КЗпП України), при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Постановою правління Національного банку України 12.11.2003 № 492 (у редакції від 17.01.2020) затверджено Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів» (далі - Інструкція)

Пункт 68 розділ V. Банк відкриває поточні рахунки фізичним особам для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум, інших виплат) за зверненням суб`єкта господарювання, який укладає з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб.

Пункт 69 розділ V. Банк відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат у порядку, визначеному в пункті 62 розділу V цієї Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок (далі у цьому пункті - окремий рахунок).

Клієнт зобов`язаний під час відкриття окремого рахунку в заяві про відкриття поточного рахунку (додаток 3) у рядку "Додаткова інформація" зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.

Постановою правління Національного банку України від 11.09.2017 № 89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» затверджено: План рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України. (далі - Інструкція та План рахунків)

Додатком 1 до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України «Призначення та ознаки рахунків бухгалтерського обліку банків України» передбачено, що група рахунків 262 - кошти на вимогу фізичних осіб, зокрема, 2620 - Призначення рахунку: облік вкладів (депозитів) на вимогу фізичних осіб, у тому числі поточні рахунки фізичних осіб та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт.

Висновки суду.

Заробітна плата позивачки у розмірі не більше 80 відсотків є коштами, на які заборонено звертати стягнення, а заробітна плата у розмірі 20 відсотків - є коштами для звернення стягнення, що передбачено - Розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження».

З постанови про накладення арешту судом установлено накладення арешту на рахунки позивачки, згідно вказаного переліку, у розмірі суми стягнення 17 830,72 грн., окрім рахунків звернення стягнення на які заборонено.

При цьому право накладення арешту передбачено ст. 56 Закону № 1404.

У свою чергу, єдиною підставою для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови позивачка вважає неможливість накладення арешту на її зарплатний рахунок, що є рахунком зі спеціальним призначенням.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 справа № 905/361/19 зазначено таке: «Чинним законодавством не передбачено відкриття суб`єктами господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати … . Рахунок боржника № НОМЕР_4 на кошти на якому державним виконавцем накладено арешт є поточним рахунком боржника … . Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на які заборонено.».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 справа № 344/8982/17 і Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від такої позиції.

Зі свого боку суд установив, що особистий рахунок № НОМЕР_1 не є рахунком зі спеціальним призначенням, а згідно вказаної вище Інструкції та Плану рахунків група рахунків 262 - кошти на вимогу фізичних осіб, зокрема, 2620 - кошти на вимогу фізичних осіб.

Факт отримання позивачкою заробітної плати на цей рахунок вказаних висновків не спростовує.

Як вже відзначалося, законом не заборонено звертати стягнення, зокрема, на заробітну плату та право накладати арешт на рахунки.

З наявних у справі доказів: довідок роботодавця, АТ «Державний ощадний банк України, ДФС України, виписки про рух коштів на рахунку НОМЕР_1 судом установлено, що на вказаний картковий рахунок надходить заробітна плата позивачки, яка у повному обсязі підлягає арешту та утриманню на виконання постанови про арешт коштів боржника від 17.04.2020.

При цьому, за наявними матеріалами виконавчого провадження судом не установлено винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату.

У ситуації, що склалась суд, з одного боку погоджується із доводами відповідача, що спірний рахунок не є рахунком звернення стягнення чи арешт якого заборонені, з іншого факт арешту та утримання зарплатних коштів у повному обсязі суперечить ст. 70 Закону № 1404 та ст. 128 КЗпП України.

При цьому потрібно розуміти, що на спірний картковий рахунок можуть надходити не лише кошти у вигляді заробітної плати, а й будь-які інші надходження, однак арешт/утримання заробітної плати не може перевищувати 20 %.

Водночас ч. 3 ст. 68 Закону № 1404 визначає особливості звернення стягнення на заробітну плату шляхом надсилання постанови для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Власне арешт у процедурах звернення стягнення на заробітну плату не застосовується.

У п. п. 7.20-7.22 вказаної вище постанови Великої Палати Верховного Суду, яку суд вважає релевантною до обставин даної справи, зазначено, що у разі виникнення в боржника зобов`язань з заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо такий накладено, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

У межах даної справи судом не встановлено, що позивачка зверталась до виконавця із проханням зняти арешт з рахунку на який нею отримується заробітна плата.

Суд також приймає доводи відповідача, що в оскаржуваній постанові міститься повідомлення банкам про накладення арешту на рахунки, окрім рахунків накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Системний аналіз ст. 52 та ст. 59 Закону № 1404 дає підстави для висновку, що саме на банк, іншу фінансову установу, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, покладено обов`язок повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Вказане кореспондує обов`язку виконавця зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Матеріали виконавчого провадження не містять повернутих банками постанов приватного виконавця з вказаних вище мотивів. Власне факт накладення АТ «Державний ощадний банк України» арешту на вказаний вище рахунок свідчить, що такий рахунок не має особливого статусу.

Верховний Суд в ухвалі від 07.02.2019 справа № 727/6404/18 зазначив, що в разі, коли банком при виконанні постанови державного виконавця не було враховано вказане в постанові застереження щодо непоширення арешту на кошти на рахунках, накладення арешту та/або звернення на які заборонено законом, державний виконавець не може відповідати за такі дії іншої юридичної особи.

Вказане кореспондує із висновком Великою Палатою Верховного Суду (вказана вище), що арешт має бути знятий власне виконавцем на підставі п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону № 1404 у випадку надходження документального підтвердження що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зі свого боку позивачка не позбавлена права відповідно п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404 звернутися до приватного виконавця із клопотання та відповідним документальним підтвердженням про зняття арешту із рахунку на який вона отримує заробітну плату.

У свою чергу відмова приватного виконавця у задоволенні такого клопотання є предметом розгляду суду на підставі ч. 5 ст. 59 Закону № 1404.

Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 справа № 642/6675/18 зазначено: «що станом на час розгляду скарги у суді першої інстанції державному виконавцю було відомо про рахунок боржника відкритий у Філії - Харківському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання, а тому колегія суддів доходить висновку, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм як матеріального так і процесуального права, адже після отримання державним виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника, відкритий у Філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання зняття арешту з нього ним здійснено не було.»

Також суд звертає увагу, що постанова про відкриття виконавчого провадження та постанова про стягнення з боржника основної винагороди є чинними та у даній справі не оскаржуються. Водночас виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. (ч. 6 ст. 25 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів від 02.06.2016 № 1403).

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Судом ознак протиправності оспорюваної у справі постанови не встановлено, а тому правові підстави для її скасування наразі відсутні.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачкою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 272 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 287, 297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Першого апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Відповідно до п. 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» КАС України строки визначені ст. 295, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Повний текст судового рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя І.В. Буряк