Справа № 400/620/20
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 р. № 400/620/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П.розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон", вул.Каботажний спуск,1 (вул.Фалєєвська, 9-Б, 54001), м.Миколаїв,54002
до відповідача:Офіс великих платників податків ДПС, вул. Дегтярівська, буд. 11-Г,Київ 119,04119,Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві,вул. Терещенківська, 11-а,Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601 Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, вул. Терещенківська, 11-а,Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601
про:визнання бездіяльності протиправною; стягнення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за грудень 2015 р. в сумі 151 028,50 грн. та пені за період з 10.02.2017 р. по 30.01.2020 р. в сумі 84 981,45 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків (Відповідач 1) та Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві (Відповідач 2) в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби, яка полягає в невнесенні до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2015 року в розмірі 151 028,50 грн;

2) стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної Казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ СП «НІБУЛОН» 151 028,50 грн заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за грудень 2015 року.

3) стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної Казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ СП «НІБУЛОН» 84 981,45 грн пені за період з 10.02.2017р по 30.01.2020 року включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за звітний період грудень 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що в 2016 році до контролюючого органу ним були подані електронні декларації з ПДВ. За цими деклараціями сума від`ємного значення ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, складає 68 172 099,00 грн, з яких позивачу вже відшкодовано 68 021 070,50 грн. Залишок заявленого до відшкодування, але не відшкодованого ПДВ складає 151 028,50 грн та до теперішнього часу позивач не отримав відповідну суму бюджетного відшкодування через невчинення відповідачем необхідних для цього дій.

Ухвалою від 06.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ухвали від 16.03.2020, суд відклав розгляд справи.

05.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача 1, згідно якого просить позовну заяву залишити без розгляду у зв`язку з пропушенням строку зверення до суду. Вказує, зокрема, що заборгованість перед позивачем виникла з 30.09.2016 року, позивач знав про порушення своїх прав з моменту несвоєчасно здійснення бюджетного відшкодування та мав можливість звернутися до суду з вказаними позовними вимогами в межах строку, встановленого ч.2 ст.122 КАС України. Відповідач вказує, зокрема, що позивачем не оскаржується податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу, тому до спірних правовідносин не застосовуються строки давності, визначені статтею 102 Податкового кодексу України

Відповідач 2 також надав 11.03.2020 року відзив на позовну заяву та просив в задоволенні позовних вимог відмовити вказав на те, що порядок відшкодування податку на додану вартість визначений нормативно- правовими актами України у період з 17.01.2011 року по 01.04.2017 року діяв затверджений Кабінетом Міністрів України «Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість» №39 (далі Порядок №39).

Згідно вказаного порядку є чітко визначений механізм повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ згідно якого Мінфін адмініструє Реєстр заяв та здійснює автоматичну обробку інформації ДФС та Казначейства щодо інформації по бюджетному відшкодуванню ПДВ, орган ДФС відображає у реєстрі заяв інформацію про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму, орган Казначейства перераховує узгоджену суму бюджетного відшкодування в день отримання Реєстру заяв по узгодженим сумам. Враховуючи порядок відшкодування ПДВ та той факт, що інформація від ДКСУ з Реєстру заяв по узгодженим сумам бюджетного відшкодування по ТОВ СП «НІБУЛОН» до Головного управління Казначейства не надходила, відповідно не було підстав для перерахування.

10.03.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що контролюючий орган зобов`язаний внести до Тимчасового реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства до таких сум податкового органу для перерахування на рахунки платника податку. Обов`язок контролюючого органу внести до Реестру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування та подальше відшкодування цієї суми нікуди не зникає. Така бездіяльність фактично є продовжуваним порушенням вимог ПК України тому до спірних правовідносин не може бути застосовано положення частини другої статті 122 КАС України, якими встановлено шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду.

Строк звернення до адміністративного суду з позовом про стягнення невідшкодованого ПДВ встановлюється на рівні 1095 днів від дня виникнення права на бюджетне відшкодування або від дня коли платник податків дізнався чи повинен був дізнатись про порушення свого права . В свою чергу, вимога відносно стягнення пені заявлена саме щодо пені нарахованої за період з 10.02.2017 по 31.01.2020 року, що не перевищує 1095 днів до дня подання позовної заяви до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті ж обставини і докази, які вказані в позові. Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити з вказаних у Відзиві на позовну заяву підстав.

Заслухавши учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини, на які вони посиляються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

В 2016 році до контролюючого органу ТОВ СП Нібулон були подані електронні декларації з ПДВ.За деклараціями сума від`ємного значення з ПДВ, яка підлягала бюджетному відшкодуванню, складала 68 172 099,00 грн.

На рахунок позивача було повернуто 68 021 070,50 грн та не відшкодовано ПДВ у розмірі 151028,50 грн, що не заперечує податковий орган. Розрахунок заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ за звітний період грудень 2015 року приведений в додатку №1 до позовної заяви.

Слід зазначити, що в звітному періоді грудень місяць 2015 р. та на момент подання податкової декларації з ПДВ за цей звітний період та уточнюючого розрахунку до неї ТОВ СП "НІБУЛОН" перебувало на обліку як платник податків, в тому числі податку на додану вартість, в Міжрегіональному головному управлінні Державної фіскальної служби - Центральному офісі з обслуговування великих платників ().

В подальшому згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016р. №247 "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби" відбулось перейменування Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби Центрального офісу з обслуговування великих платників в Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби () (далі - Офіс ВПП ДФС).

На теперішній час ТОВ СП "НІБУЛОН" перебуває на обліку як платник податків, в тому числі податку на додану вартість, в Офісі великих платників податків Державної податкової служби () (далі - Офіс ВПП ДПС), який є правонаступником Офісу ВПП ДФС. Так згідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019р. №537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" Офіс ВПП ДФС реорганізовано в Офіс ВПП ДПС. При цьому, відповідно до п.4 цієї постанови Офіс ВПП ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Офісу ВПП ДФС. А згідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. №682-р "Питання Державної податкової служби" та наказу Офісу ВПП ДПС від 29.08.2019р. №9 розпочато виконання Офісом ВПП ДПС функцій і повноважень Офісу ВПП ДФС, що припиняється.

Згідно пункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на момент подання податкової декларації з ПДВ за грудень 2015р., уточнюючого розрахунку та виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу. Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 ПК України.

Відповідно пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно із пунктом 200.8 статті 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Підпунктом 200.10 ст.200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (абз.1 п.200.10 ст.200 ПК України). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки (абз.2 п.200.10 ст.200 ПК України).

Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення - рішення не було надіслано платнику у строк, визначений цим кодексом (абз.3 п.200.10 ст.200 ПК України).

Згідно п.200.11 ст.200 ПК України контролюючий орган має право провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/ послуг у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього кодексу, за період до 1 січня 2016 року.

Суд зазначає підпунктом 200.12 ст.200 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки, зокрема, подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. В свою чергу, відповідно до п.200.13 ПК України саме на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки сум бюджетного відшкодування, визначених у пункті 200.11 цієї статті, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин Податковим кодексом України було визначено, що в разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ, вимог, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 цього Кодексу, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення камеральної чи документальної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Орган державного казначейства протягом п`яти операційних днів після отримання зазначеного висновку повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку. При цьому, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення.

Відповідно до пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Станом на час виникнення спірних правовідносин механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість був визначений "Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року №39 (далі - Порядок №39).

Відповідно до пункту 6 Порядку №39 у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Згідно пункту 7 Порядку №39 орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов`язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п`яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Пунктом 8 Порядку №39 визначено, що державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 39 на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п`яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

З аналізу зазначених норм випливає, що на час виникнення спірних правовідносин нормами ПК України та Порядка №39 був закріплений обов`язок контролюючого органу щодо подання до органу державного казначейства висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування.

У відповідь на адвокатський запит від 20.01.2020р. №1/2020 Офіс ВПП ДПС листом від 28.01.2020р. №3803/10/28-10-53-10-20 повідомив, що Міжрегіональним головним управлінням Державної фіскальної служби - Центральним офісом з обслуговування великих платників за результатами камеральної перевірки даних ТОВ СП "НІБУЛОН", задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за грудень 2015 року, складено довідку у формі висновку від 19 лютого 2016 року №161/28-10-40-50/14291113.

Судом встановлено, що в додатку до цього листа була також надана засвідчена копія довідки у формі висновку від 19 лютого 2016 року №161/28-10-40-50/14291113 Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про результати камеральної перевірки даних ТОВ СП "НІБУЛОН" (), задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за грудень 2015 року. За результатами камеральної перевірки будь - яких порушень з боку ТОВ СП "НІБУЛОН" встановлено не було.

При цьому в листі від 28.01.2020р. №3803/10/28-10-53-10-20 Офіс ВПП ДПС також повідомив, що згідно норм третього абзацу пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України, що діяв на момент надання ТОВ СП "НІБУЛОН" звітності податку на додану вартість за грудень 2015 року сума заявленого бюджетного відшкодування узгоджена 19 лютого 2016 року.

Позапланова або планова документальні перевірки щодо питання дотримання вимог законодавства при декларуванні бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2015 року на ТОВ СП "НІБУЛОН" контролюючим органом не проводились.

Податкове повідомлення - рішення від контролюючого органу щодо заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2015 року до ТОВ СП "НІБУЛОН" не надходило. Таким чином, відповідно до абз.З п.200.10 ст.200 ПК України проведена камеральна перевірка та відсутність надісланого податкового повідомлення - рішення за грудень 2015 року свідчать про узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ в загальній

задекларованій сумі 68 209 483,0 грн.

В той самий час, контролюючим органом з зазначеної загальної задекларованої до відшкодування суми ПДВ висновки із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, були надані лише на суму 68 021 070,50 грн. Інформація про дати та номери цих документів міститься в довідці філії АТ "Державний експортно - імпортний банк України" в м.Миколаєві від 24.01.2020р. №0620000/2069-20. На залишок заявленого, задекларованого та узгодженого бюджетного відшкодування за грудень 2015 року в розмірі 151 028,50 грн. в порушення ст.200 ПК України висновок податковим органом не складався та до казначейства не надавався, сума ПДВ ТОВ СП "НІБУЛОН" не відшкодовувалась.

А відповідно до п.200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21.12.2016р. №1797-VIII (набрав чинності з 01 січня 2017 року) змінено порядок здійснення бюджетного відшкодування, який не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної у відповідному реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Так, підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України встановлено, що формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно із підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Згідно із пунктом 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку,заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 52 підрозділу 2 Розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (з урахуванням доповнень, внесених Законом N 1797) визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 Розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (з урахуванням доповнень, внесених Законом N 1797) до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Отже згідно вищезазначених норм заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, подані до 01.02.2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету підлягають включенню, зокрема, до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Слід зазначити, що зміна порядку здійснення бюджетного відшкодування не звільняє контролюючий орган від виконання обов`язку та вчинення дій, направлених на повернення позивачу узгодженої суми податку на додану вартість.

"Порядок ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2016 року № 68 (далі - Порядок №68) (який втратив чинність з 01.04.2017 року, у зв`язку з набранням чинності Порядком № 26) передбачав, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятими територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі - уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.

Пунктом 10 Порядку №68 було встановлено, що друга частина реєстрів містить інформацію, зокрема, про зазначену у заяві суму податку, заявлену до бюджетного відшкодування на рахунок платника податку в банку; дату узгодження територіальним органом ДФС зазначеної у заяві суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26 був затверджений "Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість" (далі - Порядок №26), який, згідно з пунктом 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року. Зазначеною постановою (пункт 2) регламентовано, що до набрання чинності відповідним Порядком, бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку №26 орган ДФС вносить до Реєстру такі дані: найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу; реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Пунктами 5-7 Порядку №26 встановлено, що заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру. Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Відповідно до пункту 12 Порядку №26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Таким чином, Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які діяли як до 01 квітня 2017 року, так і після цієї дати, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків, саме контролюючими органами.

У разі внесення заяви про бюджетне відшкодування до Реєстру відповідно до Порядку №68, який діяв до 01 квітня 2017 року, відповідна інформація мала бути включена у сформований до 10 січня 2017 року єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та до 01 лютого 2017 року у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Бюджетне відшкодування за такими заявами до 01 квітня 2017 мало здійснюватися у раніше визначеному порядку, тобто зі складанням контролюючим органом відповідного висновку та його наданням територіальному органу Державної казначейської служби України.

З 01 квітня 2017 року передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Отже, податковий орган до 01.04.2017 року повинен був скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що фактично зроблено не було.

Крім того, до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгоджена сума бюджетного відшкодування в розмірі 151 028,50 грн. за грудень 2015 року внесена не була.

В свою чергу, Кабінет Міністрів України постановою від 29.03.2017р. №189 "Деякі питання бюджетного відшкодування податку на додану вартість" установив, що відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Місячний обсяг такого бюджетного відшкодування не може перевищувати 2,8 відсотка загальної суми бюджетного відшкодування з державного бюджету за попередній календарний місяць за Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Внесення даних та ведення Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017р. №26 "Про затвердження Порядку ведення реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість".

Слід зазначити, що ТОВ СП "НІБУЛОН" зверталося з відповідними листами до Міністерства фінансів України від 11.12.2019р. №19321/3-19/27 та Державної податкової служби України від 11.12.2019р. №19319/3-19/27 з питання вжиття вичерпних заходів в ситуації з затримкою бюджетного відшкодування ТОВ СП "НІБУЛОН" в розмірі 151 028,50 грн. за грудень 2015 року. В свою чергу, Міністерство фінансів України листом від 20.12.2019р. №26010-06-10/34169 перенаправило звернення ТОВ СП "НІБУЛОН" до Державної податкової служби України. А Державна податкова служба України листом від 02.01.2020р. №28/7/99-00-04-02-02-17 перенаправила звернення товариства до Офісу великих платників податків Державної податкової

служби для розгляду та надання відповіді згідно з чинним законодавством.

Таким чином суд вважає, що вищезазначені органи влади фактично усунулись від вирішення питання відшкодування заборгованості бюджету з невідшкодованого ПДВ перед ТОВ СП "НІБУЛОН" за грудень 2015 року.

Також позивачем окремо було з цього приводу направлено звернення від 11.12.2019р. №19300/3-19/27 і до Офісу великих платників податків Державної податкової служби.

У відповідь отримано лист Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 08.01.2020р. №209/10/28-10-53-10-20, згідно якого контролюючий орган повідомив, що відповідно до норми пункту 56 підрозділу 2 Перехідні положення Податкового кодексу України передбачено формування Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, який включає в себе всі суми заявок бюджетного відшкодування, що станом на 1 січня 2017 року не відшкодовані з бюджету, зокрема, заяву ТОВ СП "НІБУЛОН" про повернення суми податку на додану вартість за грудень 2015 року в розмірі 151 028,50 грн.

Крім того, у вищезазначеному пункті передбачено формування, ведення та офіційне опублікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у порядку, визначеному статтею 200 ПК України.

Разом з цим, Офіс великих платників податків Державної податкової служби зазначає, що на сьогодні жодним нормативно - правовим актом не передбачено механізму відшкодування сум ПДВ, які відносяться до Тимчасового реєстру заяв : про повернення сум бюджетного відшкодування, та структуру такого реєстру.

Таким чином, на даний час Офіс ВПП ДПС не має технічної можливості внести інформацію до Тимчасового реєстру заяв щодо узгодження та відшкодування ТОВ СП "НІБУЛОН" залишків невідшкодованих сум ПДВ по декларації за грудень 2015 року в розмірі 151 028,50 грн.

При цьому в своєму листі контролюючий орган зазначив, що після впровадження Тимчасового реєстру заяв Офісом ВПП ДПС будуть здійснені заходи, передбачені чинним законодавством, щодо відшкодування зазначених сум.

Зазначена інформація міститься і в лист Офісу ВПП ДПС від 28.01.2020р. №3803/10/28-10-53-10-20 у відповідь на адвокатський запит від 20.01.2020р. №1/2020, зроблений в інтересах ТОВ СП "НІБУЛОН", з метою з`ясування причин невідшкодування залишків ПДВ за грудень 2015 року.

Таким чином, зазначеними листами Офіс великих платників податків Державної податкової служби фактично підтверджує та не заперечує наявність залишків узгодженої, не включеної до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та не відшкодованої суми ПДВ по декларації за грудень 2015 року в розмірі 151 028,50 грн.

З огляду на вказані в цьому позові обставини та положення чинного законодавства слід зазначити, що відсутність достатньої чіткості у національному законодавстві на предмет умов за яких платник вправі отримати бюджетне відшкодування порушує принцип верховенства права стосовно "якості" закону та юридичної визначеності. Водночас, зазначене порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права позивача на мирне володіння майном, що є підставою для вжиття заходів стосовно повного та належного юридичного захисту прав позивача на належне володіння майном, на яке він має право в силу вимог національного законодавства та обумовлених вище рішень суду винесених у справах за позовом даного платника.

Згідно пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Отже, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті не вчинення контролюючими органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

Наведений юридичний факт, у свою чергу, зумовлює виникнення фінансових правовідносин між боржником в особі держави та кредитором - платником податків, права якого порушені саме внаслідок несплати йому відповідної суми.

Відповідно до частини 1 статті 43 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року N 2456-VI при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно частини 1 статті 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Також пунктом 4 "Положення про Державну казначейську службу України", затвердженого постановою КМУ від 15.04.2015р. №215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює бюджетне відшкодування податку на додану вартість, а також безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошував, що поняття "майно" у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як "майнові права", а отже, як "майно" (див. mutatis mutandis рішення у справі "Бейелер проти Італії" від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

ЄСПЛ у рішенні у справі "Інтерсплав проти України" від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, тому ТОВ СП "НІБУЛОН" у даній справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ у розмірі 151 028,50 грн. та нарахованої на суму заборгованості пені в розмірі 84 981,45 грн, які охоплюються поняттям "майно" в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду, ухвалюючи постанову від 12.02.2019 у справі №826/7380/15, дійшла висновку про те, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків. Ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права платника податків, є стягнення з Державного бюджету України на користь суб`єкта господарювання заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Як вже зазначалося судом, відповідно до п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З урахуванням зазначеної норми сума нарахованої пені на заборгованість з відшкодування ПДВ за грудень 2015 року в розмірі 151 028,50 грн. за період з 10.02.2017р. по 30.01.2020р. включно складає 84 981,45 грн.

Розрахунок пені приведено в додатку №2 до позовної заяви. Розмір облікової ставки Національного банку України, що використано при розрахунку пені, приведено в додатку №3 до позовної заяви.

Відносно строку звернення до адміністративного суду суд наголошує по - перше, сукупний аналіз положень пункту 43.3 ст.43, пункту 102.5 ст.102, пункту 200.23 ст.200 та інших норм ПК України свідчить про те, що ПК України не містить прямої норми, яка б визначала строки звернення до суду із вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають із несвоєчасним відшкодуванням податку на додану вартість.

В даному випадку правопорушення щодо невідшкодування сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість має триваючий характер, яке в межах спірних відносин не припинилось на момент звернення із позовом. Обов`язок контролюючого органу внести до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування та подальше відшкодування цієї суми нікуди не зникає. Така бездіяльність фактично є продовжуваним порушенням вимог ПК України та прав платника податків. Тому до спірних правовідносин не може бути застосовано положення частини другої статті 122 КАС України, якими встановлено шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018р. у справі №820/3537/17.

По - друге, щодо не включення зазначеної суми ПДВ в розмірі 151028,5 грн. за грудень 2015 року до Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування (відсутності у податкового органу технічної можливості внесення цієї інформації) позивач дізнався лише з листа Офісу ВПП ДПС від 08.01.2020р. №209/10/28-10-53-10-20 (отримано 09.01.2020р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на першому аркуші цього листа та поштовий конверт Укрпошти). До цього часу будь - яких повідомлень з приводу неможливості вчинення зазначених дій від податкового органу до позивача не надходило.

Подібна інформація міститься також і в листі Офісу ВПП ДПС від 28.01.2020р. №3803/10/28-10-53-10-20 у відповідь на адвокатський запит від 20.01.2020р. №1/2020, зроблений в інтересах ТОВ СП "НІБУЛОН".

Отже, правопорушення щодо невідшкодування сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість має триваючий характер, і в межах спірних відносин не припинилось на момент звернення із позовом. Тому до спірних правовідносин не може бути застосовано положення частини другої статті 122 КАС України, якими встановлено шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного суду.

Таким чином, суд, вважає, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів правомірності оскаржуваної бездіяльності, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов слід задовольнити.

Щодо вимоги позивача встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі на підставі ст.382 КАС України, суд повідомляє установлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є правом, а не обов`язком суду. З урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з платіжного доручення №6071 від 03.02.2020 позивачем сплачено 6469,43 грн. судового збору за подання позовної заяви, тому такі витрати слід присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Розподіляючи судовий збір між відповідачами, суд виходить з того, що спір виник виключно внаслідок бездіяльності Офісу великих платників податків ДПС, ГУ ДКСУ у м. Києві не мало можливості для перерахування позивачу ПДВ без попереднього виконання ОВПП ДПС своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 139 ч. 8 КАС України, у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

На підставі наведеної норми, судовий збір повинен бути стягнутий в повному розмірі тільки з відповідача 1.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" (вул.Каботажний спуск,1 (вул.Фалєєвська, 9-Б, 54001),м.Миколаїв, 54002 ) до Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11-Г, м.Київ 119,04119 ) Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві (вул. Терещенківська, 11-а, м.Київ, Центральна Частина Києва, м.Київ,01601 ) Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві (вул.Терещенківська,11 "А", м.Київ,01601, ) - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби, яка полягає у невнесені до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодження ТОВ СП НІБУЛОН суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2015 року в розмірі 151 028,50 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (вул. Терещенківська, 11-а, м. Київ, 01601, ) на користь ТОВ СП "Нібулон" (вул. Каботажний спуск, 1 (вул. Фалєєвська, 9-Б, 54001), м. Миколаїв, 54002, ) 151 028,50 грн заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за грудень 2015 року.

4. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (вул. Терещенківська, 11-а, м. Київ, 01601, ) на користь ТОВ СП "Нібулон" (вул. Каботажний спуск, 1 (вул. Фалєєвська, 9-Б, 54001), м. Миколаїв, 54002, ) 84981,45 грн пені за період з 10.02.2017 по 30.01.2020 року включно, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за звітний період грудень 2015 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11-Г,Київ 119,04119 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (вул.Каботажний спуск,1 (вул.Фалєєвська, 9-Б,54001), м.Миколаїв, 54002 ) судові витрати в розмірі 6469,43 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга