Справа № 120/4400/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 червня 2020 р. Справа № 120/4400/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (вул. 600-річчя, б. 11, м. Вінниця, 21021)

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про: застосування заходів реагування

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (далі - позивач) з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ., шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівлі до повного усунення порушень законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 30.04.2014 року ним здійснено планову перевірку готельно-ресторанного комплексу «Автопорт» відповідача, за наслідками якої виявлено порушення та складено припис № 160 від 30.04.2014 року, яким встановлено термін виконання виявлених порушень до 30.09.2014 року. У період з 05.12.2019 року по 06.12.2019 року повторно здійснено перевірку відповідача, за результатами якої виявлено порушення Правил пожежної безпеки в Україні та складено акт № 375 від 06.12.2019 року, де їх зафіксовано. З огляду на те, що порушення згідно припису № 160 від 30.04.2014 року не усунені та створюють загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 02.01.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 23.01.2020 року. Цією ухвалою витребувано у позивача належним чином засвідчену копію припису, складеного за наслідками проведення перевірки у період з 05.12.2019 року по 06.12.2019 року.

08.01.2020 року за вх. № 462/20 позивачем на виконання вимог ухвали від 02.01.2020 року надано до суду належним чином засвідчену копію припису, складеного за наслідками проведення перевірки у період з 05.12.2019 року по 06.12.2019 року.

У судове засідання 23.01.2020 року відповідач не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник позивача вважала за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача та надала пояснення по суті спірних правовідносин, судове засідання відкладено на 12.02.2020 року.

У судовому засідання 12.02.2020 року сторони надавали пояснення по суті спірних правовідносин, судове засідання відкладено на 20.02.2020 року для вирішення питання примирення сторін.

20.02.2020 року за вх. № 5345/20 сторонами по справі через канцелярію суду подано клопотання про зупинення провадження у справі. Цього ж дня за вх. № 5347/20 та № 5359/20 сторонами по справі надано заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою від 20.02.2020 року клопотання сторін про зупинення провадження у справі задоволено та зупинено провадження у даній справі до 31.03.2020 року.

01.04.2020 року за вх. № 9774 позивачем надано до суду заяву, якою повідомив, що примирення не було досягнуто у зв`язку з тим, що відповідачем не надано підтвердження усунення недоліків, вказаних в адміністративному позові, в повному обсязі.

Ухвалою від 07.04.2020 року провадження у даній справі поновлено, судове засідання призначено на 28.04.2020 року.

28.04.2020 року за вх. № 11930 позивачем надано до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із запровадженими карантинними заходами.

У судове засідання 28.04.2020 року відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, судове засідання відкладено на 12.05.2020 року.

12.05.2020 року за вх. № 12786/20 позивачем надано до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Повідомив, що позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

У судове засідання 12.05.2020 року відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, судове засідання відкладено на 26.05.2020 року.

У судовому засіданні 26.05.2020 року відповідачем було повідомлено, що ним усунені, виявлені під час перевірки, порушення Правил пожежної безпеки, а тому він вважає за необхідне, щоб позивач перевірив дані обставини. Представник позивача також вважала за необхідне провести захід державного нагляду для перевірки належного усунення порушень Правил пожежної безпеки відповідачем, судове засідання відкладено на 04.06.2020 року.

04.06.2020 року за вх. № 15049 позивачем надано до суду заяву, в якій просив розгляд справи відкласти на іншу дату. Одночасно повідомив, що 03.06.2020 року прийнято наказ № 96 щодо перевірки готельно-ресторанного комплексу «Автопорт» відповідача, яка буде здійснена у період з 04.06.2020 року по 05.06.2020 року. Відповідач у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, судове засідання відкладено на 11.06.2020 року.

11.06.2020 року за вх. № 15732 позивачем через канцелярію суду подано заяву, в якій повідомив, що за результатами перевірки готельно-ресторанного комплексу «Автопорт» відповідача встановлено, що усунені всі порушення, на підтвердження чого додано належним чином засвідчену копію акту № 123 від 05.06.2020 року. Одночасно просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Цього ж дня за вх. № 15734 відповідачем через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи, заслухавши пояснення сторін по справі та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

У період з 05.12.2019 року по 06.12.2019 року позивачем проведено позапланову перевірку щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за наслідками якої складено акт № 375 від 06.12.2019 року щодо фіксування ряду порушень Правил пожежної безпеки в України, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.03.2015 року за № 252/26697, зокрема:

-дерев`яні конструкції горищного приміщення готельно-ресторанного комплексу «Автопорт» не піддані вогнезахисному оброблянню, за винятком вікон, дверей, воріт, підлоги, стелажів;

-не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання готельно-ресторанного комплексу, а також всіх наявних приміщень;

-не здійснено захист будівлі готельно-ресторанного комплексу, інших споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

-системи протипожежного захисту готельно-ресторанного комплексу не справні і не утримуються в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, не усуваються негайно, інші несправності не усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому не здійснюються записи у відповідних журналах;

-третій поверх готельно-ресторанного комплексу, де знаходяться готельні номера не обладнано системою протипожежного захисту ДБН В.2.2-56:2010 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту». Із організацією, яка має відповідну ліцензію не укладено договір на технічне обслуговування наявної сигналізації;

-система протипожежного захисту І та ІІ поверху готельно-ресторанного комплексу не виведена на пульт спостереження;

-територія закладу не забезпечена пожежним водоймищем для цілей пожежогасіння;

-в підвальному приміщенні готельно-ресторанного комплексу допускається використання світильника з лампою розжарення без захисного суцільного скла (ковпаків), а також з відбивачем і розсіювачем, виготовленим з горючого матеріалу;

-на сходовій клітині ІІ поверху готельно-ресторанного комплексу прилад опалення встановлено на висоті меншій за дозволену (прийнятна висота 2,2 м. і вище);

-приміщення закладу не забезпечено необхідною кількістю первинних засобів пожежогасіння, а саме вогнегасниками;

-посадові особи не пройшли навчання з питань цивільного захисту;

-посадові особи не пройшли навчання з питань пожежної безпеки;

-працівників не забезпечено відповідно до законодавства засобами індивідуального захисту органів дихання;

-інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії в будівлі закладу не розміщено;

-наявний пожежний щит недоукомплектовано протипожежним інвентарем згідно норм належності;

-на пожежному щиті (стенді) не вказано порядковий номер та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів. Порядковий номер пожежного щита вказують після літерного індексу «ПЩ»;

-не забезпечено приміщення готельно-ресторанного комплексу планами (схемами) евакуації людей у разі виникнення пожежі;

-для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння в закладі не установлюються вказівні знаки згідно ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір», ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности». Знаки повинні бути розміщені на видимих місцях на висоті 2-2,5 м. від рівня підлоги як усередині, так і поза приміщенням (за потреби);

-з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в підвальному приміщенні готельно-ресторанного комплексу здійснено за допомогою скручування, а не спресування, зварювання, паяння або затискачів;

-використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості розпочато без подання декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

-в особи, яка відповідає за експлуатування систем протипожежного захисту відсутній акт приймання системи протипожежного захисту в експлуатацію.

У зв`язку із виявленими порушеннями позивачем складено припис № 286 від 06.12.2019 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Враховуючи, що підприємство відповідача експлуатується з грубими порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що зазначені у вищевказаному акті перевірки, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

За змістом ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

За визначенням, наведеним у ст. 1 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями Державної служби України з надзвичайних ситуацій України є:

1) реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності;

2) здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб;

3) внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах;

4) реалізація в межах повноважень, передбачених законом, державної політики у сфері волонтерської діяльності, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Положеннями ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно з ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Ч. 7 ст. 7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Ст. 66 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Кодексу цивільного захисту України діяльність із забезпечення техногенної безпеки є складовою виробничої, експлуатаційної та іншої діяльності відповідних посадових осіб і працівників підприємств, установ, організацій. Ця вимога відображається у відповідних статутах або положеннях.

Згідно зі ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

За приписами ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно положень с. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Системний аналіз наведених норм доводить, що підставами для застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єктів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Водночас, у ході розгляду справи представником позивача повідомлено, що відповідачем усунуті всі порушення зазначені в акті, складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 375 від 06.12.2019 року.

На підтвердження вказаного, до суду надано акт № 123 від 05.06.2020 року, складений позивачем за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, з якого вбачається, що всі порушення, встановлені в акті № 375 від 06.12.2019 року усунуті.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що факт виконання чи невиконання суб`єктом господарювання порушень, встановлених, зокрема, в акті, складеного за результатами проведення заходу (перевірки) органом державного нагляду (контролю), шляхом винесення припису, може бути встановлено лише за результатами проведення таким органом позапланових заходів (перевірки).

Таким чином, факт підтвердження відсутності порушень на час розгляду справи має бути доведений не тільки наданими письмовими доказами наявності необхідних документів та проведених заходів, а також актом перевірки стану усунення виявлених порушень.

З урахування викладеного та беручи до уваги те, що відповідачем усунені всі порушення, викладені в акті № 375 від 06.12.2019 року, що підтверджується відомостями акту № 123 від 05.06.2020 року, суд доходить висновку про відсутність підстав для вжиття відповідних заходів державного нагляду (контролю).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись Конституцією України, Кодексу цивільного захисту України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та ст. 2, 9, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ., шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівлі до повного усунення порушень законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області (вул. 600-річчя, б. 11, м. Вінниця, 21021)

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 11.06.2020 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна