Справа № 520/5114/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15.06.2020 року справа № 520/5114/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області щодо невиплати щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_2 за період з 01.10.2016 року по 26.10.2018 року, по день його смерті;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємцю першої черги за законом, яка прийняла спадщину заборгованість щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, які повинен був отримати ОСОБА_2 за період з 01.10.2016 року по 26.10.2018 року, по день його смерті.

Ухвалою суду від 22.04.2020 року відкрито спрощено позовне провадження без виклику сторін.

Від представника відповідача, через канцелярію суду, надійшло клопотання з проханням закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

На підставі ст. ст. 171, 262, 257 КАС України розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114,122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання представника відповідача, суд дійшов наступного.

Частиною другою ст. 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене в статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (mutatis mutandis пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Отже, з метою належного звернення за судовим захистом особа на момент звернення до суду повинна обґрунтувати існування його порушеного права або законного інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача;

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, при вирішенні питання - чи підлягає дана справа розгляду в порядку адміністративного судочинства, необхідно встановити наявність умов:

- відповідач у справі є суб`єктом владних повноважень,

- відповідач у спірних правовідносинах діє з метою виконання владних управлінських функцій;

- спірне рішення (дія, бездіяльність), прийняте (вчинене) при виконанні владних управлінських функцій, породжує певні негативні наслідки для позивача.

За усталеною судовою практикою Великої Палати Верховного Суду, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

При вирішенні питання - чи виникли спірні правовідносини у зв`язку із виконанням (або невиконанням) відповідача саме публічно-владних управлінських функцій, суд зазначає наступне.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владна управлінська функція розуміється як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань, під час здійснення якої суб`єкти владних повноважень можуть приймати рішення, які є обов`язковими для виконання іншими особами, стосовно яких ці рішення прийняті.

Судом встановлено, що фактично предметом зазначеного позову по суті є включення до спадкової маси страхових виплат, не нарахованих та не виплачених померлому ОСОБА_2 за його життя, та здійснення такого нарахування і виплати на користь спадкоємця - ОСОБА_1 .

Правовідносини, пов`язані із спадкуванням, регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України "Спадкове право". Отже, законодавцем ці правовідносини віднесені до категорії цивільних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, відноситься до юрисдикції загальних судів.

Частиною 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу встановлений перелік категорій справ, які не розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження, зокрема - справи щодо спадкування (п. 2). Тобто, Кодекс визначає справи щодо спадкування такими, що підлягають розгляду у порядку загального позовного провадження. Це також є підтвердженням того, що справи про спадкування мають розглядатися в порядку цивільно-процесуального провадження.

26.02.2020 року Верховним судом у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду була прийнята постанова по аналогічній справі №243/2404/19 за позовом спадкоємця померлої особи до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Предметом розгляду вказаної справи так само було зобов`язання органу Фонду нарахувати та сплатити щомісячні страхові виплати спадкоємцю померлої застрахованої особи, яка протягом певного періоду отримувала страхові виплати у зв`язку з отриманням виробничої травми як внутрішньо переміщена особа, за період з моменту припинення отримання померлою особою цих виплат до моменту її смерті. Зазначена справа була розглянута за правилами Цивільно-процесуального кодексу України.

По справі №452/3296/16 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 р. також висловила правову позицію щодо юрисдикції за подібними правовідносинами та дійшов висновку, що спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, слід зазначити, що позивач не надала до суду належних та допустимих доказів того, що страхові виплати, не нараховані та не виплачені ОСОБА_2 за період з 01.10.2016 року по 26.10.2018 рік, включені до складу спадкової маси. Тому, немає правових підстав вважати, що відбувся перехід прав на отримання цих виплат від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 .

Враховуючи суть спірних правовідносин у справі, суд дійшов висновку, що вказаний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.239 КАС України суд роз`яснює позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 ст.239 КАС України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 9, 229, 238, 239, 243, 248, 255, 295 КАС, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар`єнко Л.М.