Справа № 360/5085/19
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 360/5085/19

Провадження № 11-160за20

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.

перевірила заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року та ухвали Касаційного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року та розгляд його касаційної скарги Великою Палатою Верховного Суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, і

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області, яке не нарахувало і не виплатило винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 31 січня 2016 року на суму 23269 грн 12 коп. та

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області провести нарахування та виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07 листопада 2015 року по 31 січня 2016 року на суму 23269 грн 12 коп.

Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 23 січня 2020 року позов задовольнив частково.

Стягнув з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за 07 листопада 2015 року в сумі 277 грн 01 коп. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмов.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 21 квітня 2020 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 30 квітня 2020 року на підставі пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) відмовив у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

ОСОБА_1 надіслав на адресу Великої Палати Верховного Суду заяву, у якій просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанції та здійснити касаційний перегляд судових рішень саме Великою Палатою Верховного Суду, за наслідками якого скасувати всі судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий судовий розгляд.

Прохання мотивує тим, що рішення суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що в аналогічних справах, в яких предметом розгляду євизнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та виплати такої винагороди, суд касаційної інстанції відкривав провадження у справах. Вважає, що така ситуацію є грубим порушенням пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України щодо забезпечення права на касаційне оскарження судових рішень.

Зі змісту та спрямованості аргументів заяви ОСОБА_1 можна узагальнити, що її автор насправді пропонує, щоб Велика Палата Верховного Суду проревізувала і переглянула ухвалу касаційного суду від 30 квітня 2020 року про відмову у відкритті касаційного провадження, фактично відкрила касаційне провадження й зобов`язала касаційний суд здійснити касаційний перегляд справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За правилами частин третьої-шостої статті 346 цього Кодексу суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду;

якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Згідно зі статтею 13 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Із наведеного нормативного процесуального регулювання випливає, що ухвала суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження є остаточною, вона не є тим видом судового рішення, що підлягає оскарженню, а Велика Палата Верховного Суду не є тим судовим органом, який має процесуальні повноваження переглядати судові рішення суду касаційної інстанції за правилами касаційного провадження та здійснювати відповідні процесуальні дії після такого перегляду.

Доводи і аргументи заяви ОСОБА_1 не спростовують правових висновків цієї ухвали.

У зв`язку зі сказаним варто послатися також на рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», який у пункті 24 цього рішення наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Отже, заява ОСОБА_1 є неприйнятною, а тому її разом з доданими до неї матеріалами слід повернути скаржнику.

Керуючись статтями 24, 346, 365 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року та ухвали Касаційного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року та розгляд його касаційної скарги Великою Палатою Верховного Суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Заяву та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: Н. О. Антонюк В. С. Князєв

Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Ю. Л. Власов В. В. Пророк

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко