Справа № 359/10192/19
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2020-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Вітківському Є.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3-го батальйону 5-ї роти управління патрульної поліції у місті Києві, сержанта поліції Коржавіна Максима Олександровича про скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаною позовною заявою у якій просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1661257 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., визнати протиправними дії відповідача, які проявилися у прямій відмові позивачу у наданні можливості підготувати захист та ефективно скористатись допомогою захисника при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.10.2019 року відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. З винесеною постановою позивач категорично не згоден, вважає її протиправною з огляду на те, що відповідачем у справі було грубо порушено право позивача на захист. Оскільки в задоволенні клопотання позивача про перенесення розгляду справи на іншу дату для можливості укладення угоди із адвокатом і прийняття участі у її розгляді за участю адвоката було відмовлено, крім цього було відмовлено в задоволенні клопотання на ознайомлення із доказами вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

З огляду на це, позивач вважає постанову протиправною та просить суд її скасувати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Крім цього зазначив, що він не рухався по смузі для маршрутних транспортних засобів, а рухався по звичайній смузі руху для руху нерейкових транспортних засобів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 була винесена постанова у справі про адміністративні правопорушення серії ЕАК №1661257 від 24.10.2019 року. Відповідно до даної постанови водій керуючи транспортним засобом здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів позначеною дорожнім знаком 5.11 чим порушив п.17.1 ПДР - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.1 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За нормою ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимог п.17.1 ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачем до суду не надано, а тому, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

За таких обставин, оскаржувана постанова від 17.05.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача які проявилися у прямій відмові позивачу у наданні можливості підготувати свій захист та ефективно скористатись допомогою захисника при розгляді справи про адміністративне правопорушення то суд зазначає наступне.

Матеріали адміністративної справи не містять відомостей, а позивачем в судовому засіданні не було доведено, що інспектором УПП м. Києва була порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Відповідно до ч. 3. п.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора 3-го батальйону 5-ї роти управління патрульної поліції у місті Києві, сержанта поліції Коржавіна Максима Олександровича про скасування постановизадовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК №1661257 від 24 жовтня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 винесену сержантом УПП у м. Києві Коржавіним Максимом Олександровичем.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення передбаченого. ч. 3 ст.122 КУпАП.

В задоволенні іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.