Справа № 216/876/19
Суддя: Кузнецов Р. О.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/876/19
Провадження № 2-а/216/42/20
РІШЕННЯ

іменем України

24 квітня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Гаргар Світлани Володимирівни, третя особа управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 02.02.2019 о 14.21 год ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia Scout», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Алмазна в м. Кривому Розі, був зупинений інспектором роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Гаргар С.В., яка склала постанову серії ЕАВ №888935 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що він здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги пункту 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 вважає вказану постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з таких підстав. Так, 02.02.2019 о 12:21 год, керуючи автомобілем «Skoda Octavia Scout», номерний знак НОМЕР_1 , він рухався по вул. Алмазна. В момент коли позивач наближався до стоп-лінії регульованого пішохідного переходу, йому залишалося проїхати 2-3 метри, а до розмітки самого переходу близько п`яти метрів, та розуміючи, що в даній ситуації він не зможе зупинити автомобіль, не вдаючись до екстреного гальмування і не створивши аварійної ситуації, а тому, він виконав пункт 2.3 «д» Правил дорожнього руху, продовжив рух та перетнув стоп-лінію на зелений мигаючий сигнал світлофора. Відповідач при складанні постанови керувався виключно матеріалами відеофіксації. Проте, пристрій з якого велася фіксація був встановлений перпендикулярно до проїжджої частини, а тому, в кадр не потрапили ні марка автомобіля, ні державний реєстраційний номер, у зв`язку з чим, не можливо встановити що це був за автомобіль та по якій вулиці він рухався, що свідчить про неналежність вказаного доказу. Крім того, відповідач навіть не спробувала залучити свідків, які могли б підтвердити чи спростувати факт порушення, зокрема свідка ОСОБА_1 , яка їхала на пасажирському сидінні автомобіля «Skoda Octavia Scout», що свідчить про невиконання відповідачем вимог закону та відсутності в матеріалах справи доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП. Також, інспектор поліції, всупереч вимогам ст. 33 КУпАП вирішуючи питання про застосування до позивача виду і розміру за нібито порушення правил дорожнього руху, не дотрималась загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, не врахувала особу порушника, його майновий стан, що призвело до неправильного визначення виду і розміру адміністративного стягнення.

Позивач у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги та не наполягав на допиті в якості свідка ОСОБА_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що позивач у своєму позові стверджує про те, що він їхав на миготливий зелений сигнал світлофора, хоча з відеозапису «Факт правопорушення» чітко видно, що коли загорівся червоний сигнал світлофору автомобіль сірого кольору здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу, при цьому інших транспортних засобів не було, а тому доводи позивача, що автомобіль неможливо ідентифікувати є безпідставними. Позивача було ознайомлено з його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, разом з цим, позивачем ніяких клопотань під час розгляду справи заявлено не було. Щодо посилань позивача на порушення відповідачем вимог ст. 33 КУпАП, інспектор поліції Гаргар С.В. зазначила, що вказана стаття передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу. А тому, оскільки накладення стягнення здійснювалося за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вимоги ст. 33 КУпАП не застосовувалися.Вважає, що жодних переконливих доказів на підтвердження невинуватості позивачем не надано, просила у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши позивача, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У постанові, що оскаржується зазначено, що 02.02.2019 інспектором роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Гаргар С.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №888935, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн (а.с. 5).

Відповідно до пункту 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до ч. 1, ч.4 ст.73, ч.1 ст. 77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом наданого відповідачем та відповідно ним же спростовуються обгрунтування позивача, зокрема з відеозапису вбачається виконання вимог ст.ст. 268, 278, 279 КУпАП (представлення відповідача, пред`явлення посвідчення, ознайомлення позивача з відеозаписом вчиненого правопорушення, ознайомлення з правами та з постановою по справі про адміністративне правопорушення, про що позивач поставив свій підпис).

Таким чином, судом встановлено, що позивач, в порушення вимог передбачених п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, та здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофору, чим скоїв адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. Посилання позивача на те, що з наданого відповідачем відеозапису неможливо ідентифікувати його автомобіль, суд вважає необґрунтованими, оскільки запис відбувався безперервно, інших транспортних засобів не було, відповідач одразу поїхала за автомобілем, що вчинив правопорушення та зупинивши його, було встановлено автомобіль «Skoda Octavia Scout», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Разом з цим, позивач не заперечував факт проїзду регульованого пішохідного переходу за вказаних в постанові обставин, а лише стверджував про його перетин на миготливий зелений сигнал світлофору, що, на думку суду, свідчить про намагання ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Проте, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

При вказаних обставинах, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 251, 254, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 3, 9, 32, 71, 72, 90,139, 242, 243-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Гаргар Світлани Володимирівни, третя особа управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: інспектор роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрал поліції Гаргар Світлани Володимирівни, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11;

- третя особа: управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11.

Повний текст рішення виготовлений 12 травня 2020 року.

Суддя Р.О.Кузнецов