Справа № 592/1763/16-а
Суддя: Косолап М. М.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/1763/16-а
Провадження №2-а/592/38/20

УХВАЛА

10 червня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді - Косолап М.М.,

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Литовченко Л.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_1 у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання дій протиправними, скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії.

У с т а н о в и в:

Ухвалою Ковпаківського районного суду міста Суми від 04.01.2020 прийнято до провадження вищевказану адміністративну справу, яку постановою Верховного Суду від 21.12.2019 постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.03.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 скасовано.

16.01.2020 позивач надав суду письмові пояснення та клопотання відповідно до якого просить:

- здійснити процесуальну дію звернутися з Поданням до Верховного Суду як суб`єкта права на звернення до Європейського суду з прав людини у порядку Протоколу № 16 до Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» з метою реалізації права наданого Верховному Суду України щодо звернення до Європейського суду з прав людини щодо надання останнім роз`яснень і тлумачень норм статей 6, 13 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (надалі Конвенція) та статті 1 до Першого Протоколу Конвенції як на реалізацію права людини на судовий захист;

- застосувати норму статті 129-1 Конституції України і в разі заперечень від інших учасників справи застосувати норму звернутися до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акту, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України;

- попередити інших учасників справи про міжнародну визнану норму Естопель (щодо вирішення питання щодо предметної юрисдикції заборони надавати заперечення).

Позивачем через канцелярію суду 25.02.2020 подано проект виступу та 26.03.2020 подано відповідь на відзив, які також містять і клопотання, які фактично є подібними до позовних вимог, що є предметом позову.

12.03.2020 позивачем через канцелярію суду подано письмове клопотання у якому просить:

- зобов`язати начальника управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) через підлеглих начальника відділу та державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми);

- виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження» № 1403-XIVвід 02.06.2016 по виконавчому листу № 1806/2-А-5550/11;

- стягнути виконавчий збір згідно вимог частин 1, 2 статті 27 Закону України № 1403-XIVвід 02.06.2016;статті 169, статті 169.1, статті 169.1.1 Закону України № 909 VIII від 24.12.2015; пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу згідно із Законом № 5412-VI від 02.10.2012;

- витребувати із Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області повідомлення та додатки до нього щодо притягнення до відповідальності директора Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради;

- через начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) скасувати постанови Головного державного виконавця Тимофєєвої Т.І. про накладення штрафу ВП № 51251786 від 13.06.2016, про накладення штрафу ВП № 51251786 від 07.07.2016, про закінчення виконавчого провадження ВП № 51251716 від 22.11.2017;

- виконати вимоги частин 1, 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» та вимоги пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу через державного виконавця про винесення постанов про накладення штрафів на боржника юридичну особу на директора Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради та стягнути ці штрафи за невиконання судового рішення Ковпаківського районного суду м. Суми по виконавчому листу № 1806/2-А-5550/11;

- в разі відмови директором Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради виконувати рішення Ковпаківського районного м. Суми по виконавчому листу № 1806/2-А-5550/11 та постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафів оформити подання та додатки до нього та подати це подання в Сумській відділ поліції ГУНП в Сумській області з вимогою частини 1 статті 214 КПК України для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по відкриттю кримінального провадження за статтею 382 Кримінального кодексу України відносно директора Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради.

26.03.2020 позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив, у якій міститься клопотання, згідного якого просить в порядку статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129 Конституції України, частини 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України про звернення до Верховного Суду для вирішення питання щодо конституційності пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Литовченко Л.І. подані клопотання підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду щодо заявлених клопотань, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України визначено джерела права, які застосовуються судом.

Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 1).

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України (частина 2).

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України (частина 3).

Що стосується клопотання про звернення з поданням до Верховного Суду як суб`єкта права на звернення до Європейського суду з прав людини у порядку Протоколу № 16 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод суд зазначає наступне.

За змістом статті 1 Протоколу № 16 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який Верховна Рада України ратифікувала Законом України «Про ратифікацію Протоколів № 15 та № 16 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 05.10.2017 № 2156-VIII (далі Закон № 2156-VIII), вищі судові установи Високої Договірної Сторони, як визначено статтею 10, можуть звертатися до Суду щодо надання консультативних висновків з принципових питань, які стосуються тлумачення або застосування прав і свобод, визначених Конвенцією або Протоколами до неї.

Суд і судова установа, яка звертається із запитом, може отримати консультативний висновок лише в тому випадку, якщо справа перебуває у його провадженні.

Суд і судова установа, яка звертається із запитом, зазначає причини свого запиту і надає інформацію щодо відповідних юридичних і фактичних обставин справи, яка перебуває в провадженні.

Право звертатись за наданням консультативних висновків надано вищим судовим установам, які визначені Високою Договірною Стороною. Відповідно до статті 10 Протоколу № 16 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Україна заявила, що найвищим судом, визначеним для цілей пункту 1 статті 1 цього Протоколу, є Верховний Суд (Закон № 2156-VIII).

Аналіз положень Протоколу № 16 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Україна та Закону № 2156-VIII вказує, що виключно Верховний Суд за умови перебування у його провадженні справи може звертатися із запитом та отримати консультативний висновок з принципових питань, які стосуються тлумачення або застосування прав і свобод, визначених Конвенцією або Протоколами до неї.

Діючим Кодексом адміністративного судочинства України місцевий загальний суд, як адміністративний суд, не наділений повноваженнями звертатися до Верховного Суду з поданням з порушеного позивачем питання, а відтак клопотання в цій частині є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Що стосується клопотання про звернення до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акту, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України та вирішення питання щодо конституційності пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України (частина 4).

Повертаючись до обставин даної справи, суд зазначає, що рішення у справі ще не ухвалено, тому вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України є передчасним.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 28.05.2004 № 9 «Про деякі питання застосування судами України адміністративного та кримінального законодавства у зв`язку з набранням чинності Законом України від 22 травня 2003 р. «Про податок з доходів фізичних осіб» Судам необхідно враховувати, що запровадження податкових соціальних пільг не впливає на розмір покарання й адміністративного стягнення у виді штрафу, якщо він визначений у відповідних санкціях у неоподаткованих мінімумах доходів громадян. Визнаючи діяння, вчинене після 1 січня 2004 р., таким, яке тягне кримінальну або адміністративну відповідальність, та кваліфікуючи його, - у разі, коли настання відповідальності чи кваліфікація обумовлені певною кількістю неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - необхідно виходити з того, що сума такого мінімуму дорівнює розміру податкової соціальної пільги для відповідного року.

Крім того, відповідно до положень статей 55 та 56 Закону України «Про Конституційний Суд України» з конституційною скаргою - письмовим клопотанням щодо перевірки на відповідність Конституції України (конституційність) закону України (його окремих положень), що застосований в остаточному судовому рішенні у справі суб`єкта права на конституційну скаргу має право особа, яка вважає, що застосований в остаточному судовому рішенні в її справі закон України (його окремі положення) суперечить Конституції України.

У даному випадку позивач не позбавлений права звернутися з конституційною скаргою у разі застосування в остаточному судовому рішенні в його справі закон України (його окремі положення) на його думку суперечить Конституції України.

Відтак, клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання позивача попередити інших учасників справи про міжнародну визнану норму Естопель (щодо вирішення питання щодо предметної юрисдикції заборони надавати заперечення) суд зазначає наступне.

Принцип «естопель», тобто принцип, який означає категоричне заперечення такої поведінки сторони в процесі, якою вона перекреслює те, що попередньо було нею визнано в цьому та/або іншому судовому процесі (принцип «естопель», зокрема, застосовано в практиці Європейського суду з прав людини («Хохліч проти України», заява № 41707/98; «Рефаг парті зі (Партія добробуту) Туреччини та інші проти Туреччини, заяви №№ 41340/98, 41342/98, 41344/98).

Згідно поданих відзивів на позов відповідачі по даній справі Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) позовні вимоги як не визнавали так і не визнають, а оцінку доводам сторін суд буде надавати під час ухвалення остаточного рішення у справі, а тому клопотання позивача в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до частини 3 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Оскільки у даній справі предметом спору є оскарження бездіяльності відповідачів з приводу невиконання виконавчого листа №1806/2-А-5550/11, виданого Ковпаківським районним судом міста Суми, тому суд вважає за необхідне витребувати у Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області матеріали які надійшли від державного виконавця з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради (Управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради) з приводу невиконання виконавчого листа №1806/2-А-5550/11, виданого Ковпаківським районним судом міста Суми у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради про зобов`язання вчинити дії, оскільки встановлення зазначених обставин мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Щодо вирішення інших заявлених позивачем клопотань у проекті виступу поданого через канцелярію 25.02.2020 та відповіді на відзив поданої через канцелярії суду 26.03.2020 суд зазначає, що такі клопотання позивача фактично є предметом позовних вимог, які підлягають вирішенню при ухваленні остаточного рішення у справі.

Керуючись статтями 204, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити частково.

Витребувати у Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області матеріали які надійшли від державного виконавця з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради (Управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради) з приводу невиконання виконавчого листа №1806/2-А-5550/11, виданого Ковпаківським районним судом міста Суми у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управлінням соціального захисту населення Сумської міської ради про зобов`язання вчинити дії.

В іншій частині клопотань відмовити.

Копію ухвали направити на виконання до Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню, окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 12.06.2020.

Суддя М.М. Косолап