Справа № 338/212/20
Суддя: Битківський Л. М.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/212/20

11 березня 2020 року

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Остапишин І.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Галицької митниці Держмитслужби Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, закриття справи про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС та Галицької митниці Держмитслужби у якому поставив питання про скасування постанови у справі про порушення митних правил №7677/20900/18 від 15 січня 2019 року, якою його (позивача) визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що оскаржуваною постановою у справі про порушення митних правил, яка винесена 15 січня 2019 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника УПМП та МВ Мухою О.С. його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України. У вказаній постанові зазначено, що на розгляд справи він не з`явився, при цьому даних про його належне повідомлення відповідач не наводить. Позивач стверджує, що про розгляд справи повідомленим не був. Вважає, що розгляд справи про порушення митних правил щодо нього відбувся без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, яку було вирішено. Оскільки він не знав про розгляд справи та не був присутнім під час такого, то був позбавлений можливості подавати докази, брати участь в їх дослідженні, надати пояснення та заперечення, що саме по собі є підставою для скасування постанови про порушення митних правил відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України.

Крім того, позивач вказує на те, що відповідно до постанови №5189/20500/18 від 10.10.2018 року, що винесена в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацьким Є.С. він уже був притягнутий за ч.3 ст.470 Митного кодексу України за те ж порушення до штрафу у розмірі 8500 грн., а тому притягнення двічі до відповідальності за одне і те ж порушення суперечить ст.61 Конституції України.

В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав з викладених підстав, просив його задовольнити.

Відзив на позов суду не надходив, представники відповідача в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не подали.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2019 року №858 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби" та наказу ДФС України від 25 листопада 2019 року №30-рг "Про реорганізацію митниць ДФС" з 28 листопада 2019 року розпочато реорганізацію Львівської митниці ДФС.

З метою реалізації вказаної постанови Кабінету Міністрів України 27 листопада 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про прийняття рішення про припинення Львівської митниці ДФС.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1217-р, Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення з 08 грудня 2019 року Державною митною службою покладених на неї постановою від 06 березня 2019 року №227 функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

З дня набрання чинності постанови КМУ про початок роботи Державної митної служби України повноваження Львівської митниці ДФС перейшли до Галицької митниці Держмитслужби.

На підставі викладеного, враховуючи реорганізацію Львівської митниці ДФС шляхом приєднання до Галицької митниці Держмитслужби та здійснення покладених на неї функцій і повноважень з 08 грудня 2019 року, суд вважає за необхідне визнати належним відповідачем у даній справі Галицьку митницю Держмитслужби.

Заслухавши в судовому засіданні позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що 02 червня 2018 року громадянином України ОСОБА_3 через пункт пропуску "Ягодин - Дорогуск" Волинської митниці ДФС було ввезено на митну територію України товар - автомобіль марки "Opel Zafira" р.н.з. НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва) номер кузова VIN № НОМЕР_3 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений ч.1 ст.95 МК - 10 днів.

З митної території автомобіль у визначений строк (до 12.06.2018 року) не вивезений. Таким чином було допущене порушення ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Ця обставина не заперечується позивачем, а тому доказуванню не підлягає.

Вказане порушення виявлено Волинською митницею і 10 жовтня 2018 року відповідно до постанови №5189/20500/18 від 10.10.2018 року, що винесена в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацьким Є.С. Кріцак ВМ. був притягнутий за ч.3 ст.470 Митного кодексу України до штрафу у розмірі 8500 грн. Постанова набрала законної сили і звернута до виконання.

15.01.2019 року в.о. заступника Львівської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Муха О.С., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, що сформовані 22.12.2018 року у ході проходження митного контролю Кріцаком В.В. на митному пості «Рава-Руська», за відсутності ОСОБА_3 виніс постанову про порушення митних правил №7677/20900/18, якою повторно визнав ОСОБА_3 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 Митного кодексу України за фактом перевищення встановленого ст.95 МК України строку ввезення на митну територію України автомобіля марки "Opel Zafira" р.н.з. НОМЕР_1 (країна реєстрації - Республіка Литва) номер кузова VIN № НОМЕР_3 . При цьому на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Про існування постанови у справі про порушення митних правил від 15 січня 2019 року позивач дізнався 10 лютого 2020 року у Богородчанському районному відділі ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області де отрима її копію і у визначений законом десятиденний строк - 19.02.2020 року подав позовну заяву до суду.

З огляду на викладене, так як позивач не отримав копію оскаржуваної постанови від органу, який її склав, доказів отримання такої в матеріалах справи про порушення митних правил відсутні, ОСОБА_3 довідався про постанову від 15 січня 2019 року лише після відкриття виконавчого провадження щодо примусового стягнення з нього суми штрафу, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом є поважними, підстави для застосуванням ч. 4 ст. 123 КАС України відсутні.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (ст. 5 КАС України).

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1, 2. ст. 9 КАС України).

Згідно зі ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 458 Митного кодексу України вбачається, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданням провадження у справах про порушення митних правил, відповідно до вимог ст. 486 Митного кодексу України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Стосовно доводів позивача щодо наявності підстав для скасування оскаруваної постанови, суд вважає необхідним зазначити, що право не бути притягненим до суду або покараним двічі за одне й те саме діяння (non bis in idem) закріплено в ст.61 Конституції України де зазначається, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Також цей принцип знайшов своє відображення у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод яким встановлено, що нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави. Положення попереднього пункту не перешкоджають відновленню провадження у справі згідно із законом та кримінальною процедурою відповідної держави за наявності нових або нововиявлених фактів чи в разі виявлення суттєвих недоліків у попередньому судовому розгляді, які могли вплинути на результати розгляду справи. Жодних відступів від положень цієї статті не допускається на підставі статті 15 Конвенції.

Практика ЄСПЛ свідчить про міжгалузевии? характер положень ст. 4 Протоколу No 7. Принцип «non bis in idem» застосовується, як правило, у кримінальному провадженні, а також у провадженні щодо адміністративних правопорушень.

Притягаючи позивача до адміністративної відповідальності на підставі оскаржуваної постанови відповідач мав би перевірити ту обставину, чи не притягувався ОСОБА_3 уже до відповідальності за це ж порушення. Як встановлено судом, у вказаній постанові ОСОБА_4 посилається на те, що згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС Держмитслужби України ОСОБА_3 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався. Однак, суд встановив, що вказана обставина не відповідає дійсності.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні.

Оскільки судом встановлено, що позивач, оскаржуваною постановою вдруе притягнутий до відповідальності одного і того ж виду за одне і теж порушення, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 5, 9, 77, 78, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Скасувати постанову в.о. начальника Львівської митниці ДФС-начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Мухи Олександра Сергійовича у справі про порушення митних правил №7677/20900/18 від 15 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України про притягнення цого до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 8500 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Битківський Л.М.