Справа № 480/2862/20
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2020 р. справа № 480/2862/20
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
У відповіді на відзив позивач не погоджується з позицією відповідача, просить задовольнити позовні вимоги (а.с.49-52).
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі наказу від 06.11.2019 № 408 Головним управлінням ДПС у Сумській області проведено фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_1 щодо додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, оптової торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт перевірки від 07.11.2019 № 217/18-28-32-01 (а.с. 11-13).
Позивачкою подано письмове заперечення на акт перевірки від 07.11.2019 (а.с.15-17), яке Головне управління ДПС у Сумській області листом від 19.11.2019 залишено без задоволення, а висновки акту перевірки залишені без змін (а.с.18).
На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Сумській області винесені податкові повідомлення-рішення від 20.11.2019:
Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачка оскаржила їх до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
За приписами статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Згідно з ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Таким чином, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж алкогольних та/або тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлюються на спеціальних бланках та повинні містити необхідні відомості, зокрема, термін дії.
При цьому, ні Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995, ні прийняті на його реалізацію підзаконні нормативно-правові акти, не визначають порядок обчислення строку дії ліцензії.
Відповідно до цього, застосуванню підлягають визначення, наведені у главі 18 Розділу V Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Згідно з ст. 252 вказаного Кодексу строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ст. 254 Цивільного кодексу України строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.
Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 ЦК України).
Отже законодавець у Цивільному кодексі України виокремлює поняття «строк» і «термін», які не є тотожними.
В свою чергу, видані на виконання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, передбачають саме «термін дії ліцензії», який, відповідно до частини другої статті 252 Цивільного кодексу України, визначається календарною датою, яка має неминуче настати.
Аналіз наведених правових норм цивільного законодавства дає підстави для висновку, що термін дії дозвільного документу, протягом якого суб`єкт може провадити відповідну господарську діяльність, спливає о 23:59 годині останнього дня відповідного місяця та року, який визначений у ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 отримала ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями реєстраційний номер НОМЕР_3 , дата реєстрації 11.10.2018, з терміном дії з 18.10.2018 до 18.10.2019 (а.с.25).
Також позивачка отримала ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 11.10.2018, з терміном дії з 18.10.2018 до 18.10.2019 (а.с.27).
Отже строк дії даних ліцензій був чітко встановлений уповноваженим органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення.
При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.
Крім того, згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.
За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.
Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.
З урахуванням наведених положень Конвенції та Цивільного кодексу України, граматичного аналізу визначення в ліцензії кінцевої дати дії: «до 18.10.2019», суд приходить до висновку, що позивачем не було допущено порушень вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» під час здійснення роздрібного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в останній день чинності ліцензії - 18.10.2019.
Такий висновок суду в повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною зокрема, у постановах від 25.04.2018 у справі №803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивачки до відповідальності згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за факт реалізації у торговій точці алкогольних напоїв та тютюнових виробів 18.10.2019.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Головне управління ДПС у Сумській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане положення, на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1681,60 грн. (а.с.8)
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар