Справа № 520/1952/2020
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

Іменем України

(додаткове)

15 червня 2020 р. № 520/1952/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву Рябущиць Руслани ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків), Державної фіскальної служби України (м. Київ, пл. Львівська, 8) про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління ДФС у Харківській області сформувати та погодити з ДФС України висновок про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю ОСОБА_2 , в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності ІІІ групи, відповідно до Закону України «Про міліцію» та подати його на виконання до ДФС України. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Надано позивачу строк - п`ять днів після ухвалення рішення для подання доказів понесення витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, про що заявлено представником позивача до ухвалення судового рішення.

09.06.2020 до канцелярії суду надійшла заява представника позивача, в якій він просить стягнути з відповідачів на користь позивача суму витрат на правову допомогу в розмірі 32000,00 грн.

Необхідності в проведенні судового засідання з повідомленням сторін, в даному випадку не вбачається, тому суд розглядає питання щодо судових витрат у порядку, встановленому ч.ч.3, 5 ст.143, ч.3 ст.252 КАС України.

Розглянувши заяву представника позивача, дослідивши доводи заяви та надані до неї докази, суд дійшов наступного.

09.06.2020 представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу було надано копію договору про надання правової допомоги, укладеного 23.01.2020 між ОСОБА_2 та адвокатом Рябущиць Р.М., копію додатку № 2 до договору про надання правової допомоги від 27.01.2020, копію акту № 1 приймання-передачі виконаних послуг за договором про надання правової допомоги від 05.06.2020, копію акту приймання-передачі грошових коштів в якості оплати за виконані послуги від 05.06.2020 за договором про надання правової допомоги, надання юридичних послуг та виконання юридичних робіт від 23.01.2020.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2020 між адвокатом Рябущиць Р.М. (свідоцтво серії ЗР №21/2011) було укладено договір, предметом якого є здійснення та на оплатній основі надання замовникові правової допомоги, адвокатських послуг та виконання юридичної роботи у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно додатку № 2 до договору про надання правової допомоги, укладеному між ОСОБА_2 та адвокатом Рябущиць Р.М. 27.01.2020 визначено розмір правової допомоги, а саме: вивчення документів на надання усних консультацій - 3 000.00 грн/год.; вивчення та аналіз судової практики - 5 500.00 (п`ять тисяч п`ятсот) грн.; вартість послуг Виконавця, пов`язаних з підготовкою та написанням позовної заяви про зобов`язання вчинити дії становить 5 000.00 (п`ять тисяч) гривень; вартість послуг Виконавця з написання та подання до суду заяв, клопотань по суті справи становить 2 000.00 (дві тисячі) гривень за кожне таке клопотання, заяву; вартість послуг Виконавця за складання та подання адвокатського запиту з метою збирання доказів на обґрунтування позову становить 1 500.00 (одна тисяча п`ятсот) грн. за кожний такий запит; вартість послуг Виконавця, пов`язаних з участю та представництвом прав та інтересів Замовника в судових засіданнях в суді першої інстанції, становить 2000 (дві тисячі) грн. за участь в кожному засіданні, в тому числі прибуття до суду на призначене засідання, яке не відбулося з причин, що не залежали від Виконавця, що включає в себе підготовку всіх необхідних для процесу клопотань, заяв та ін. документів, надсилання листів; гонорар успіху в немайновому спорі - 10 000.00 (десять тисяч) грн.

Відповідно до акту № 1 приймання-передачі виконаних послуг за договором про надання правової допомоги від 05.06.2020 виконавець з 23 січня 2020 року по 02 червня 2020 року надав Замовнику юридичні послуги відповідно до Договору про надання юридичних послуг від 23.01.2020 року, за вартістю, погодженою з Замовником, у справі 520/1952/20 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ДФС в Харківській області, ДФС України про зобов`язання вчинити дії, а Замовник прийняв надані послуги: вивчення документів та надання усної консультації щодо формування та зайняття правової позиції по справі - 3000.00 (одна тисяча) грн.; вивчення та аналіз судової практики - 5 500.00 (п`ять тисяч п`ятсот) грн.; складення та подання позовної заяви- 5000.00 (п`ять тисяч) грн.; складання та подання адвокатських запитів - 1500.00 грн. кожний запит: запит на HACK «Оранта», щодо надання відомостей щодо виплати ОСОБА_2 страхової суми; запит на ГУ ДФС в Харківській області щодо надання копії висновку про призначення грошової допомоги; запит на ГУ ДФС в Харківській області щодо надання інформації коли буде здійснено виплату; що разом за всі адвокатські запити становить 4500 грн.; написання та подання заяви про зобов`язання сплати звіт щодо виконання рішення 2000 грн.; представництво інтересів позивача в суді 2000 грн. кожне засідання в суді першої інстанції, гонорар успіху 10000 грн.; вартість послуг за період, вказаний в п.1 цього акту становить 32000 грн.

Згідно акту № 2 від 05.06.2020 замовник передав, а Виконавець прийняв в готівковому вигляді грошові кошти в розмірі 32 000.00 (тридцять дві тисячі) гривень в якості оплати за надану правову допомогу та виконані юридичні роботи в рамках судової справи 520/1952/20.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 КАС України, частинами першою, третьою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз змісту вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року в справі № 816/2096/17.

З наданих представником позивача доказів на підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 32000 грн. не вбачається кількості часу, витраченого на здійснення відповідних дій.

Умови договору, додатку та актів приймання-передачі, на підставі яких здійснено оплату за надані юридичні послуги, є неконкретизованими та містять загальні терміни: «вивчення документів на надання усних консультацій; вивчення та аналіз судової практики; вартість послуг Виконавця, пов`язаних з підготовкою та написанням позовної заяви про зобов`язання вчинити дії; вартість послуг Виконавця з написання та подання до суду заяв, клопотань по суті справи за кожне таке клопотання; вартість послуг Виконавця за складання та подання адвокатського запиту з метою збирання доказів на обґрунтування позову за кожний такий запит; вартість послуг Виконавця, пов`язаних з участю та представництвом прав та інтересів Замовника в судових засіданнях в суді першої інстанції, за участь в кожному засіданні, в тому числі прибуття до суду на призначене засідання, яке не відбулося з причин, що не залежали від Виконавця, що включає в себе підготовку всіх необхідних для процесу клопотань, заяв та ін. документів, надсилання листів; гонорар успіху в немайновому спорі».

Акти приймання-передачі виконаних послуг за договором про надання правової допомоги, надані представником позивача за отримані послуги також не деталізовані, оскільки в них наведено текст аналогічного змісту, а також вказано їх загальну ціну, не зазначено кількості часу, витраченого на здійснення відповідних дій.

Отже, докази, надані на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не відповідають вимогам, установленим статтею 134 КАС України.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі № 280/1765/19, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат на правничу допомогу, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 250, 252, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви Рябущиць Руслани ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків), Державної фіскальної служби України (м. Київ, пл. Львівська, 8) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Додаткове рішенні може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко