Справа № 640/18134/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Свиридовського О.А. про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Ганечко О.М., Кузьменка В.В., від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 27.05.2016 № 23 «Про затвердження детального плану території багатоквартирної житлової забудови з об`єктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення в с. Чайки».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 27.05.2016 № 23 «Про затвердження детального плану території багатоквартирної житлової забудови з об`єктами громадського, соціально-культурного та освітнього призначення в с. Чайки».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» подало апеляційну скаргу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2020, визначено колегію суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді Ганечко О.М., суддів Шурка О.І., Кузьменка В.В.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 визнано підстави пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновлено апелянту пропущений строк звернення до суду з апеляційною скаргою. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 р. та призначено до розгляду у судовому засіданні.

10.06.2020 до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Свиридовського О.А. надійшла заява про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Ганечко О.М., Кузьменка В.В., від розгляду апеляційної скарги у справі № 640/18134/18.

Так, заява про відвід обгрунтована наступним:

- Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі Ганечко О.M., Кузьменка В.В. та Шурка 0.1. під час дії карантину, введеного постановою Кабміну від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та обмеженого доступу до приміщень суду, постановила ухвали від 12.03.2020 якими поновила апелянту строк та відкрила апеляційне провадження у справі № 640/18134/18 за скаргою ТОВ «Омокс», яке не було стороною у цій справі. При цьому, суд встановив строк до 14 квітня 2020 року, протягом якого учасники справи мали б право подати відзив на апеляційну скаргу разом з доказами його надсилання (надання) іншим учасникам справи та заперечення проти заяв і клопотань, якщо такі містяться в апеляційній скарзі та призначив судове засідання на 15.04. 2020 р. Проте, в порушення вимог ст. 301 КАС України, суд не надіслав позивачу копії апеляційної скарги (із заявами та клопотаннями апелянта) та доданих до неї матеріалів разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження у справі. А отже, судді не передбачивши в резолютивній частини обох ухвал обов`язкового надсилання сторонам копії апеляційної скарги і не надіславши її фактично, чим порушили вимоги ст. 301 КАС, одночасно обмежили позивача та відповідача у можливості надати обгрунтовані заперечення проти апеляційної скарги, заяв і клопотань апелянта строком до 14.04.2020. Також, сторонам не було надіслано копію ухвали про відкриття апеляційного провадження. Про факт відкриття апеляційного перегляду справи представник позивача дізнався лише випадково під час моніторингу ним сайту Єдиний державний реєстр судових рішень, після чого відразу звернувся в електронному вигляді із клопотанням про доступ до правосуддя та надання копії апеляційної скарги.

- На переконання заявника, дії судової колегії, у вигляді не направлення сторонам, зокрема, позивачу копії апеляційної скарги з додатками як і самої ухвали про відкриття провадження, а також, намагання розглянути справу під час карантину без повідомлення сторін у справі у будь-якого стороннього спостерігача викликає обгрунтовані сумніви в неупередженості суддів. Більше того, такі дії виглядають і дуже схожі на умисне порушення таких основних засад адміністративного судочинства як гласність і відкритість судового процесу, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та є порушенням верховенства права.

- Заявник вважає, що дії органу досудового розслідування, який чомусь викликав ОСОБА_1 для допиту як свідка (під час карантину) саме в день перед судом о 14.00 год., 02 червня 2020 року по штучній справі за фактом «подання ОСОБА_1 адміністративного позову до суду» та намагання суду «швидко» вирішити справу без залучення третіх осіб о 10.40 год., 03.06.2020, виглядають для кожного об`єктивного безстороннього спостерігача, як скоординовані корупційні дії власників забудовника ТОВ «Омокс» із старшим слідчим з ОВС ГСУ НПУ підполковником поліції O.A. Видринською (або її керівництвом) та деякими суддями з колегії у даній справі (або їх керівництва). Більше того, у кожного безстороннього спостерігача створюється уява, а скоріше і стійке переконання в тому, що керівництво ТОВ «Омокс» може бути причетним до корупційних діянь, та напевне домовилось про тиск і залякування позивача у справі ОСОБА_1 слідчим з ОВС ГСУ НПУ O.A. Видринською з одного боку, та про вирішення судом на свою користь питання відновлення скасованого ДПТ, який дозволяв би ТОВ «Омокс» збудувати на місті запланованих в с. Чайки двох шкіл та дитячих садочків - комерційну нерухомість (багатоповерхові житлові будинки).

- Колегією суддів не було забезпечено можливості провести судове засідання у більш просторому залі судових засідань, задля допуску фізичних осіб, які прибули до суду та подали клопотання про залучення їх до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача.

- Заявник повідомляє, що суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьменко В.В. у судовому засіданні заявив, що він сприймає пояснення та позицію позивача, як прояв неповаги до суду. Також, суддя Кузьменко В.В. повідомив, про можливість реагування за прояв неповаги до суду. При цьому, заявник зауважує, що він звертався до колегії суддів лише стоячі та ввічливо - «ваша честь», не перебивав їх, хоча вони постійно перебивали його, намагаючись «збити з думки», а суддя Кузьменко В.В. ще і залякати. Заявник вважає, що вислови судді Кузьменка В.В., можна сприйняти, як тиск на представника позивача та на самого позивача, з метою перешкодити мені реалізовувати повноваження та представляти своїх довірителів, Дії судді Кузьменка В.В. у вигляді висловлювання про начебто неповагу до суду, ще до початку судового розгляду, на переконання заявника, є демонстрацією упередженого ставлення, свідчать про те, що суддя поводить себе нетерпляче, негідно та не ввічливо по відношенню до сторони судового засідання.

- Заявник вважає, що фізичні особи, які подали заяви про вступ у справу в якості третіх осіб на боці позивача, відносяться до кола осіб, на яких поширюється дія оскаржуваного рішення, оскільки останні є мешканцями територіальної громади, що спростовує висновки суду апеляційної інстанції про відсутність порушених права та інтересів заявників. Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого Ганечко О.М., суддів: Кузьменка В.В. та Шурка О.І. у судовому засіданні, 03.06.2020, відмовила у залученні у справу третіх осіб, які є мешканцями територіальної громади села Чайка на яких поширюється дія оскаржуваного рішення, інтереси яких порушувались скасованим рішенням органу місцевого самоврядування та на права, свободи, інтереси і обов`язки яких може вплинути рішення у справі. При цьому, суд відмовив як у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб представника позивача (яке підтримав і відповідач), так і у клопотаннях самих третіх осіб про їх залучення, як юридичних так і фізичних осіб. Заявник повідоляє, що він мав одночасно і угоди про представництво деяких фізичних та юридичних осіб у цій справі, які подавали клопотання про участь як треті особи, і ці угоди на представництво мешканців с. Чайки в кількості близько 20 були подані до суду першої інстанції і зберігаються в матеріалах справи, проте судді не звернули на це уваги і не визнали за потрібне їх дослідити.

- Також, заявник вважає, що колегія суддів необгрунтовано відмовила у задоволенні клопотань позивача про допит свідків та витребування доказів.

- Крім того, заявник звертає увагу на те, що найбільш активну участь у питаннях недопущення до участі третіх осіб і відмови у клопотаннях представника позивача про допит свідків, витребування доказів, приймав суддя Кузьменко В.В. При цьому, суддя Кузьменко В.В. не лише висловлював свою позицію публічно в голос, а і шепотом на ухо головуючому судді Ганечко О.М. радив що їй казати та як діяти. Отже, на переконання заявника, суддя Кузменко В.В. вже сам сформував свою позицію щодо конкретної сторони, зокрема, щодо відмови у всіх клопотанням представника позивача і недопускну до правосуддя третіх осіб, а напевно і щодо скасування законного рішення суду першої інстанції, та намагається поза межами нарадчої кімнати додатково вплинути на головуючу суддю Ганечко О.М., підказуючи їй як треба діяти і що казати, посилаючись при цьому на норми КАС України.

З урахуванням наведеного, заявник вважає, що існують обставини, які викликають обгрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Кузьменка Володимира Володимировича та Ганечко Олени Миколаївни, а тому, з урахуванням п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 36 КАС України, заявлено відвід суддям Кузьменку Володимиру Володимировичу та Ганечко Олені Миколаївні.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений положеннями ст. 40 КАС України.

Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. (ч. 1)

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. (ч. 4)

Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. (ч. 8)

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. (ч. 11)

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу. (ч. 12)

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Так, підстави для відводу судді визначені положеннями ст. 36 КАС України.

Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 36 КАС України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

При цьому, приписами ч. 4 ст. 36 КАС України, визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах «Piersac vs Belgium, Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в рішенні ЄСПЛ по справі «Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

Згідно уставленої практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі «Білуха проти України», стосовно об`єктивного критерію слід визначити, … чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Насамперед, довіра - це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

Як убачається із заяви представника позивача про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Ганечко О.М., Кузьменка В.В. від розгляду апеляційної скарги у цій справі, здебільшого, підставами для відводу визначено питання незгоди з процесуальними рішеннями колегії суддів, пов`язаними з підготовкою та розглядом справи, що, у силу норм ч. 4 ст. 36 КАС України, не можуть бути підставою для відводу судді/суддів.

Інші ж доводи заявника, викладені в заяві про відвід, не стосуються розгляду справи та є загальними, викладені заявником на підставі суб`єктивного переконання та непідтверджених обставин/фактів, а тому, на переконання колегії суддів, не можуть свідчити про наявність будь-якої упередженості суддів, з огляду на що, такі не можуть вплинути на безсторонність та об`єктивність суддів під час розгляду апеляційної скарги у даній справі.

Варто врахувати, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Також, оцінка вказаних у заяві доводів щодо допущених порушень процедури підготовки та проведення судового розгляду, з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду, метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії судді.

Таким чином, передбачених нормами ст. ст. 36 та 37 КАС України, підстав для відводу суддів заявником не зазначено, а судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, наведені в заяві про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Ганечко О.М. та Кузьменка В.В. в даній справі не можуть свідчити про наявність упередженості та необ`єктивності вказаних суддів при розгляді даної адміністративної справи, а відтак, заява є необгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 38, 39, 40, 241, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Свиридовського О.А. про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Ганечко О.М., Кузьменка В.В., від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2019 визнати необґрунтованою.

Передати заяву про відвід колегії суддів для вирішення питання про відвід до автоматичного розподілу в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко