Справа № 540/1180/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1180/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі-відповідач 1), Державного підприємства "Національні інформаційні системи" (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати дії Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо відкриття виконавчого провадження №61890816 протиправними та зобов`язати Великоолександрівський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та ДП "Національні інформаційні системи", як адміністратора автоматизованої системи виконавчого провадження, видалити наявну інформацію щодо ОСОБА_1 , як боржника (у частині ВП №61890816) із автоматизованої системи виконавчого провадження, у тому числі з електронного архіву системи;

- стягнути з Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Ухвалою від 14.05.2020 р. позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

02.06.2020 р. позивач недоліки позовної заяви усунув, у зв`язку з чим ухвалою від 02.06.2020р. відкрите спрощене провадження у справі, судове засідання призначене на 12.06.2020 р.

На зазначену дату сторони в судове засідання не з`явились. Позивач засобами електронного зв`язку надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач 2 Державне підприємство "Національні інформаційні системи" надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, 26.04.2020 року Великоолександрівським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено Дубині Євгенію Вікторовичу для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2020 ВП № 61890816, винесену при примусовому виконанні постанови № БР119227 від 09.04.2018, що видав В.Олександрівський ВП Бериславського ВП. Однак, постанова серії БР № 119227 видана В.Олександрівським ВП Бериславського ВП не набрала законної сили, так як була скасована 31 січня 2019 року у справі № 650/985/18 рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області. Вважає, що оскільки постанова про накладення штрафу була скасована рішенням суду, у відповідача не було законного права приймати рішення про відкриття виконавчого провадження. Окрім того, стверджує, що відповідач не звернув увагу на пропущення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та безпідставно визнав ОСОБА_1 боржником і як наслідок безпідставно вніс його персональні дані до автоматизованої системи виконавчого провадження, зокрема до Єдиного реєстру боржників. У зв`язку з поширенням недостовірної інформації, а також збиранням, зберіганням, використанням конфіденційної інформації про особу без її згоди, надання статусу боржника, позивач вважає , що було порушено та звужено зміст та обсяг його існуючих прав і законних інтересів, а тому позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 10000 грн.

Із вказаних підстав позивач просить суд задовольнити позов. Також, у порядку ст.382 КАС України просить зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідачі надіслали до суду відзиви на адміністративний позов, у якому заперечують проти задоволення позову. Відповідач - 1 зазначає, що виконавчий документ постанову про накладення адміністративного стягнення від 29.04.2018 р. серія БР№119227 було не одноразово пред`явлено до примусового виконання, відповідно строк пред`явлення було перервано. Вважає посилання позивача на пропущення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання безпідставним та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач - 2 стверджує, що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» та Положення про Автоматизовану систему виконавчого провадження, адміністратором Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) визначено державне підприємство «Національні інформаційні системи», уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та технологічного супроводження програмного забезпечення Системи, збереження та захист даних, що містяться у Системі. Проте, ДП «НАІС» не входить до переліку осіб, які є реєстраторами АСВП та мають право вносити інформацію до Системи. Відтак, вважає, що видалення наявної інформації щодо ОСОБА_1 , як боржника, із АСВП, у тому числі із електронного архіву, не належить до його компетенції. Разом з тим, зазначає, що у разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

29.04.2018 р. на ім`я ОСОБА_1 інспектором СРПП Великоолександрівського ВП винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №119227.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31.01.2019 р. по справі №650/985/18 скасовано постанову серії БР №119227 по справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2018 р. відносно ОСОБА_1

22.04.2020 р. старшим державним виконавцем Великоолександівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ковбасою К.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови №БР 119227 видану 09.04.2018 р. (ВП61890816).

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відкриття виконавчого провадження та внесення даних ОСОБА_1 в Єдиний реєстр боржників, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку позиціям сторін у даній справі, суд застосовує наступні правові норми.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: … 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч.1,2 ст.12 Закону №1404-VIII).

Нормами ч.5 ст.12 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Частинами 1, 5 ст. 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення…

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Згідно п.5 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року N 2832/5), у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова серії БР №119227 від 29.04.2018 р., згідно відмітки набрала законної сили 09.05.2018 р. та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців. З відмітки органу виконавчої служби слідує, що виконавчий документ був повернутий без виконання 15.02.2020 р.

З аналізу вищезазначених норм суд дійшов висновку, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа N 727/1256/16-ц) .

Також суд відмічає, що Законом №1404-VIII не покладено на виконавця обов`язок перевіряти чинність виконавчого документа (у тому числі наявність рішення суду про скасування постанови, поданої на виконання), а позивач не надав суду доказів повідомлення Великоолександівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування постанови серії БР №119227 по справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2018 р. відносно ОСОБА_1 , що стала підставою для відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій Великоолександівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо відкриття виконавчого провадження № 61890816 протиправними є необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки при вирішення даного спору суд встановив, що постанова серії БР №119227 від 29.04.2018 р., яка перебуває на примусовому виконанні, скасована рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31.01.2019 р. (набрало законної сили), з метою забезпечення ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати постанову старшого державного виконавця Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ковбаси К.В. про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2020 р. ВП №61890816 щодо примусового виконання постанови №БР119227.

Відносно позовної вимоги щодо зобов`язання відповідачів видалити наявну інформацію щодо ОСОБА_1 , як боржника із автоматизованої системи виконавчого провадження, у тому числі з електронного архіву системи суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.06.2015 № 1059/5 «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» державне підприємство «Національні інформаційні системи» визначене адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України.

Адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством.

Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 05 серпня 2016 року N 2432/5, визначено що адміністратор Системи - державне підприємство "Національні інформаційні системи", уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та технологічного супроводження програмного забезпечення Системи, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, виконання інших функцій, передбачених цим Положенням

З аналізу зазначених норм слідує, що відповідач - 2 є адміністратором АСВП та уповноважений лише на здійснення технічного супроводу програмного забезпечення.

Необхідно зазначити, що згідно ст.39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: … 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 6 Розділу Х Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05 серпня 2016 року N 2432/5 передбачено, що система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження"; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження"; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників (ч. 7 Розділу Х Положення).

Оскільки судом скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2020 ВП№61890816 щодо примусового виконання постанови БР№119227, як наслідок зазначена обставина слугуватиме автоматичному виключенню позивача з Єдиного реєстру боржників.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання відповідачів видалити наявну інформацію щодо ОСОБА_1 із АСВП.

Щодо стягнення з Великоолександрівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, або незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо: шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Отже, законодавець пов`язує підстави відповідальності за завдану моральну шкоду з наявністю чи відсутністю, у передбачених випадках, вини. Однак, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності відшкодування моральної шкоди можливе лише у випадку доведення наявності такої шкоди.

Згідно п. п. 1-3 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судова практика виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору".

За таких обставин основною умовою відшкодування моральної шкоди є те, що остання повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та полягати у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 804/2252/14, від 31.01.2018 у справі № 813/5138/13-а та в рішеннях Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 800/500/16, від 01.03.2018 у справі № 9901/377/18.

На обґрунтування позовних вимог у цій частині позивач зазначає, що моральна шкода полягає у пому, що поширювана відповідачем інформація щодо ОСОБА_1 , як боржника, є недостовірною та має негативний характер. Вважає, що поширення, збирання, зберігання та використання конфіденційної інформації про особу без її згоди порушує та звужує зміст та обсяг його прав і законних інтересів.

Аналізуючи зазначене, оскільки судом не визнано протиправності дій відповідача - 1 щодо відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відсутність нанесення позивачу моральної шкоди діями, рішенням чи бездіяльністю суб`єктом владних повноважень, відтак відмовляє у задоволенні вимоги стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Окрім того, позивач у прохальній частині просить зобов`язати суб`єкта владних повноважень, відповідно до ст.382 КАС України, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Крім того суд відмічає, встановлення судового контролю є виключним повноваженням суду та не може бути предметом позовних вимог, заявлених позивачем у позовній заяві.

За таких обставин адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч.3 статті 139 КАС України .

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ковбаси К.В. про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2020 р. ВП №61890816 щодо примусового виконання постанови №БР119227.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Великоолександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (, місцезнаходження: 74100, Херсонська обл., смт.Велика Олександрівка, вул.Свободи,161) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114,122,162, 163,164, 165,169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Г.М. Морська

кат. 105000000