Справа № 640/22056/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року м. Київ № 640/22056/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 , Державного підприємства «Національні інформаційні системи», ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1, Мін`юст), Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 (далі - відповідач 2), за участю третіх осіб - ОСОБА_2 , Державного підприємства «Національні інформаційні системи», ОСОБА_3 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України при відсутності контролю за виконанням наказу №3461/5 від 06.11.2018 Державним підприємством «Національні інформаційні системи» ();

визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України при невиконанні власного наказу №3461/5 від 06.11.2018 та при незабезпеченні тимчасового блокування державному реєстратору КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ () ОСОБА_4 з 06.11.2018 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці;

зобов`язати Міністерство юстиції України у порядку п.1 ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснити контроль у сфері державної реєстрації прав шляхом моніторингу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, усіх реєстраційних дій, здійснених державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ () ОСОБА_4 під час дії наказу № 3461/5 від 06.11.2018 з метою виявлення допущених цим реєстратором порушень порядку державної реєстрації прав;

зобов`язати Міністерство юстиції України провести перевірку правомірності прийнятих рішень державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ () ОСОБА_4 під час дії наказу № 3461/5 від 06.11.2018 - впродовж 3 (трьох) місяців з 06.11.2018;

визнати протиправними реєстраційні дії державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ () ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, здійснені під час дії наказу № 3461/5 від 06.11.2018, тобто з 06.11.2018 впродовж 3 (трьох) місяців.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його дружині належить на праві власності з 2008 року квартира АДРЕСА_1 , яка внаслідок проведення незаконних, на думку позивача, реєстраційних дій перереєстрована на третіх осіб, чим позбавлено їх права власності. Позивач наголошує на тому, що в момент здійснення відповідачем 2 реєстраційних дій стосовно вказаного нерухомого майна діяв наказ Міністерства юстиції України, яким, у тому числі, тимчасово заблоковано доступ державному реєстратору Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо виконання власного наказу, що призвело до негативних наслідків для позивача та членів його сім`ї.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2019 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача 1 подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачем 2 відзиву на позовну заяву до суду не подано.

Ухвалою суду від 04.12.2019 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , третя особа 1) та Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (далі - ДП «НАІС», третя особа 2).

Третьою особою 1 подано пояснення, в яких підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представником Державного підприємства «Національні інформаційні системи» подано до суду письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, в яких зазначив, що ДП «НАІС» визначено адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, серед яких Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. У зв`язку із надходженням до листа Міністерства юстиції України разом з наказом Міністерства юстиції України від 06.11.2018 про тимчасове блокування доступу, третьою особою 2 тимчасово заблоковано доступ відповідачу 2 до Державного реєстру прав строком на 3 (три) місяці, відтак ДП «НАІС» діяло у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , третя особа 3).

Третя особа 3 пояснень чи заперечень з приводу заявленого позову до суду не подала.

Відповідачем 1 подано заяву про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Суд наголошує, що в даній справі оскаржується саме бездіяльність суб`єкта владних повноважень, яка полягає у відсутності контролю за виконанням наказу № 3461/5 від 06.11.2018, а тому у даному випадку відповідач виступає як суб`єкт владних повноважень та спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу допущення відповідачем 1 бездіяльності при здійсненні покладених на нього владних управлінських функцій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.10.2008 серії САС №327169, на праві приватної власності ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Вказана квартира придбана у шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб, видане 06.05.1967).

Державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 вчинено реєстраційні дії з перереєстрації квартири АДРЕСА_1 від 07.11.2018, від 13.11.2018, від 30.05.2019.

Представником позивача подано скаргу від 26.04.2019 на дії вказаного державного реєстратора до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 26.04.2019, з доповненнями до неї від 06.06.2019 та від 10.06.2019 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України складено висновок від 18.06.2019 та видано наказ від 27.06.2019 № 2467/7 про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду по суті.

Під час розгляду скарги позивачу стало відомо про існування наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 №3461/5, яким, зокрема, тимчасово заблоковано доступ державному реєстратору комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці, починаючи з 06.11.2018.

Згідно Інформаційної довідки № 169276711 від 05.06.2019 вбачається, що ОСОБА_4 продовжував здійснювати реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зокрема, вчиняючи реєстраційні записи від 07.11.2018 та від 13.11.2018 стосовно проведення реєстрації прав на нерухоме майно, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення контролю за виконанням власного наказу стосовно блокування відповідачу 2 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що призвело до вчинення останнім незаконних, на думку позивача, реєстраційних дій стосовно належного йому нерухомого майна, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визнання та захисту державою таких прав, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Статтею 7 Закону № 1952-IV визначені повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав.

Міністерство юстиції України:

1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав;

2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав;

3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем;

4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав;

5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;

7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення;

9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів;

9-1) надає узагальнені роз`яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Повноваження Міністерства юстиції України щодо здійснення контролю у сфері державної реєстрації прав визначаються, зокрема, Законом №1952-IV та Порядком здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990 (далі - Порядок №990).

Згідно з положеннями частини першої статті 37-1 Закону 1952-IV контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

Пунктом 1 частини другої статті 37-1 Закону № 1952-IV встановлено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

За приписами частини третьої статті 37-1 Закону № 1952-IV негайне виконання такого рішення забезпечує технічний адміністратор Державного реєстру прав у день його надходження.

Перелік осіб, які можуть бути державними реєстраторами наведений у статті 10 Закону № 1952-IV, відповідно до частини першої якої державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Статтею 38 Закону № 1952-IV передбачено, що державні реєстратори, суб`єкти державної реєстрації прав за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини четвертої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Кабінетом Міністрів України розроблено Порядок №990, який визначає процедуру здійснення Мін`юстом контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно положень пункту 2 - 5 Порядку №990 контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом розгляду скарг, поданих відповідно до Закону України «Про звернення громадян», і обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту, а також моніторингу реєстраційних дій в реєстрах.

Моніторинг реєстраційних дій проводиться на підставі відомостей реєстрів за допомогою програмних засобів їх ведення за такими критеріями: 1) порушення строків, визначених Законами; 2) проведення реєстраційних дій в неробочий час; 3) відсутність у реєстрах електронних копій документів, поданих для державної реєстрації, виготовлених шляхом їх сканування; 4) проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень; 5) скасування (видалення) записів з реєстрів; 6) державні реєстратори та/або суб`єкти державної реєстрації, визначені Мін`юстом.

За результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін`юсту, що проводила такий моніторинг.

У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації.

Згідно пункту 10 Порядку №990 за результатами проведеної камеральної перевірки Мін`юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу.

Пунктом 11 Порядку №990 передбачено, що рішення, передбачені пунктами 1 і 2 частини другої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктами 1 і 2 частини другої статті 34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», виконуються технічним адміністратором реєстрів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем видано наказ від 06.11.2018 №3461/5 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, пунктом 3 якого вирішено тимчасово заблокувати доступ державному реєстратору комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

Виконання пункту 3 цього наказу Мін`юстом покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Судом встановлено, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.1999 № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» та наказом Міністерства юстиції України від 25.06.2015 № 1059/5 про «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України» Державне підприємство «Національні інформаційні системи» є адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, у тому числі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державному підприємству «Національні інформаційні системи», як адміністратору реєстру, визначений обов`язок, після надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України чи його територіального органу, здійснювати тимчасове блокування або анулювання доступу до реєстру.

Адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством.

У межах адміністрування Єдиних та Державних реєстрів адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження, інформаційного та технічного обслуговування, модернізації веб-ресурсів та веб-сервісів Міністерства юстиції України, надає у випадках, визначених законодавством, послуги у сфері функціонування Єдиних та Державних реєстрів, здійснює технічне та технологічне супроводження інформаційної взаємодії Міністерства юстиції України та адміністратора Єдиних та Державних реєстрів з метою оперативного вирішення питань, що стосуються функціонування реєстрів.

Частиною сьомою статті 2 Закону № 1952-IV встановлено, що технічний адміністратор Державного реєстру прав - державне унітарне підприємство, визначене Міністерством юстиції України та віднесене до сфери його управління, що здійснює заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, організовує та проводить навчання для роботи з цим реєстром.

Відповідно до пункту 6 Порядку надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 15.12.2015 № 2586/5, тимчасове блокування та анулювання доступу до реєстрів у випадках, передбачених законом, здійснюється технічним адміністратором реєстрів на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, оформленого відповідно до законодавства. Адміністратор реєстрів у день надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, яке надсилається супровідним листом, невідкладно здійснює тимчасове блокування або анулювання доступу до реєстру відповідного користувача незалежно від того, чи змінено ним категорію користувача на момент надходження відповідного рішення.

Як пояснив представник третьої особи 2, на адресу Державного підприємства «Національні інформаційні системи» 23.11.2018 надійшов лист Міністерства юстиції України від 09.11.2018 №7/33521-33-18/198 разом з копією наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 № 3461/5 про тимчасове блокування доступу державному реєстратору комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі зазначеного наказу третьою особою 2 тимчасово заблоковано доступ відповідачу 2 до Державного реєстру прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

Таким чином, покладений на третю особу 2 обов`язок щодо виконання наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 № 3461/5 нею виконано, тимчасово заблоковано доступ ОСОБА_4 до Державного реєстру прав строком на 3 (три) місяці, починаючи з 06.11.2018.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, про що було повідомлено представника позивача, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22.11.2018 №4247/7 «Про проведення камеральної перевірки у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4» та на підставі заяв адвоката Селецької О.В. від 24.10.2018 №96, від 13.11.2018 №102, Мін`юстом проведено камеральну перевірку дотримання законодавства щодо проведення реєстраційних дій у Державному реєстрі прав державним реєстратором ОСОБА_4

За результатами перевірки складено довідку від 28.11.2018, в якій зафіксовані порушення, допущені державним реєстратором ОСОБА_4 , на підставі якої Мін`юстом видано наказ від 04.12.2018 №3797/5 «Про притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 ».

Також, в подальшому 14.06.2019 Комісією з питань акредитації суб`єктів державної реєстрації та моніторингу відповідності таких суб`єктів вимогам акредитації Міністерства юстиції України порушено питання про розгляд справи щодо скасування акредитації комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу». Зокрема, таке питання порушено у зв`язку з тим, що за результатами поведеного моніторингу щодо наявності у державних реєстраторів цього підприємства доступу до Державних реєстрів прав встановлено порушення ними вимог акредитації.

На підставі висновку Комісії від 05.07.2019 наказом Міністерства юстиції України від 08.07.2019 №2071/5 скасовано акредитацію комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» як суб`єкта державної реєстрації.

З огляду на встановлені обставини та наявні докази у справі, судом встановлено, що відповідачем 1 вжито усіх необхідних заходів щодо виконання наказу №3461/5 від 06.11.2018 та здійснення контролю у сфері державної реєстрації прав у відповідності до статті 37-1 Закону 1952-IV та положень Порядку №990, а тому суд не погоджується з твердженнями позивача щодо допущення відповідачем 1 бездіяльності щодо контролю за виконанням наказу №3461/5 від 06.11.2018 Державним підприємством «Національні інформаційні системи» та незабезпеченні виконання тимчасового блокування відповідачу 2 з 06.11.2018 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Для визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв`язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом.

Поряд з цим, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Суд звертає увагу, що в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Водночас, виходячи із заявлених позовних вимог та встановлених обставин у справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України при відсутності контролю за виконанням наказу №3461/5 від 06.11.2018 Державним підприємством «Національні інформаційні системи» () та визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України при невиконанні власного наказу №3461/5 від 06.11.2018 та при незабезпеченні тимчасового блокування державному реєстратору КП «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ () ОСОБА_4 з 06.11.2018 доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці та відсутність підстав для їх задоволення.

Також суд вважає безпідставними позовну вимогу про зобов`язання Міністерства юстиції України у порядку п.1 ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснити контроль у сфері державної реєстрації прав шляхом моніторингу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, усіх реєстраційних дій, здійснених державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ () ОСОБА_4 під час дії наказу № 3461/5 від 06.11.2018 з метою виявлення допущених цим реєстратором порушень порядку державної реєстрації прав, оскільки відповідачем вживались необхідні заходи та видано відповідні накази, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що у разі незгоди із реєстраційними діями, вчиненими цим державним реєстратором, по відношенню до нерухомого майна, що належить позивачу, останній не позбавлений права звернутись в порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач через свого представника подав скаргу до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації при Міністерстві юстиції України від 26.04.2019 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 06.05.2019 за №К-8009) на дії державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 .

Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2019 №2467/7 скаргу позивача залишено без розгляду її по суті у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою статті 37 Закону № 1952-IV, а саме: скарга подана не в письмовій формі.

Тобто скарга позивача не розглядалась по суті. Разом з тим, позивач не скористався правом повторного звернення зі скаргою на дії, рішення чи бездіяльність державного реєстратора у відповідності та з дотриманням усіх вимог чинного законодавства.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача 1 з проханням провести перевірку правомірності прийнятих рішень державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 під час дії наказу № 3461/5 від 06.11.2018 стосовно нерухомого майна, яке, як стверджує позивач, належить на праві власності його дружині.

У справі міститься копія запиту представника позивача від 30.08.2019 б/н, адресованого Міністерству юстиції України, щодо надання відповідної інформації про можливі незаконні дії державного реєстратора ОСОБА_4 , проте ним не поставлено питання щодо проведення перевірки правомірності прийнятих рішень державного реєстратора ОСОБА_4 по відношенню до перереєстрації квартири АДРЕСА_1 під час дії наказу № 3461/5 від 06.11.2018.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для зобов`язання Міністерства юстиції України провести перевірку правомірності прийнятих рішень державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ () ОСОБА_4 під час дії наказу № 3461/5 від 06.11.2018 - впродовж 3 (трьох) місяців з 06.11.2018, відтак позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

В той же час, як встановлено судом, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.10.2008 серії САС №327169, на праві приватної власності ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Відповідно до реєстраційного запису № НОМЕР_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.04.2014 №12185695, свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 зареєстроване право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Однак, як вбачається з Інформаційної довідки № 169276711 від 05.06.2019 державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ ОСОБА_4 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.11.2018 про припинення права власності (реєстрація переходу права власності - повне відчуження) на вказану квартиру за АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та вказано власником - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЛІБЕРО» ().

В подальшому, 13.11.2018 державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ ОСОБА_4 внесено реєстраційний запис щодо реєстрації переходу права власності - повне відчуження на квартиру АДРЕСА_1 з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЛІБЕРО» () на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Девелопмент» (), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 44023833 від 13.11.2018.

Крім того, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.05.2019 внесено черговий реєстраційний запис про зміну права власності на квартиру АДРЕСА_1 з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Девелопмент» () на фізичну особу ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 виданий Ленінградським РУГУ МВЄ України в м. Києві 21.07.2000, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47126160 від 30.05.2019, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ () Прошкіним Олександром Васильовичем.

Питання щодо правомірності прийнятих рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень судом не вирішувалось та оцінка не надається, оскільки позивач оскаржує бездіяльність відповідача 1 при виконанні власного наказу від 06.11.2018 № 3461/5 та дії відповідача 2 вчиненні під час дії наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 № 3461/5.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням з`ясованих у справі обставин, суд зазначає, що відповідач 2, всупереч дії наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 № 3461/5, яким тимчасово заблоковано йому доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці з 06.11.2018, продовжував здійснювати реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчать реєстраційні записи про право власності №28799895 від 07.11.2018 та №28897997 від 13.11.2018.

Належних доказів відновлення доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачем 2 до суду не надано.

Також відповідачем 2 не надано відповідних доказів щодо оскарження наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 № 3461/5.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до пункту 2 Порядку реалізації експериментального проекту з організації визначення професійної компетентності осіб, які мають намір здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та/або державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2018 № 860 визначення професійної компетентності в обов`язковому порядку здійснюється, у тому числі щодо державних реєстраторів, стосовно яких Мін`юстом прийнято рішення про тимчасове блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, перед відновленням їм доступу до відповідного Реєстру.

Визначення професійної компетентності здійснюється окремо у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 16 зазначеного Порядку Сертифікат про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації є обов`язковим документом, зокрема, для відновлення державному реєстратору доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд зазначає, що доказів проходження державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» м. Київ ОСОБА_4 професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації та отримання сертифікату, що є безпосередньою підставою для відновлення йому доступу до відповідного Реєстру, відповідачем 2 до суду не надано.

За таких обставин, проаналізувавши положення чинного законодавства, з урахуванням оцінки поданих учасниками справи доказів, суд приходить до висновку про протиправність дій державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційних записів про право власності №28799895 від 07.11.2018 та №28897997 від 13.11.2018 під час дії наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 № 3461/5.

Згідно із частинами першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, беручи до уваги те, що відповідачем 2, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними та допустимим доказами правомірність вчинення ним оскаржуваних дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення позову.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини першої цієї статті при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційного центру реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4 щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційних записів про право власності №28799895 від 07.11.2018 та №28897997 від 13.11.2018 під час дії наказу Міністерства юстиції України від 06.11.2018 № 3461/5.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко