Справа № 826/13858/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 червня 2020 року місто Київ №826/13858/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Невмержицькій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва у справі

за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

Приватного багатопрофільного підприємства "Вимал"

Представництва Громадської організації "Об`єднання Самопоміч" у місті Києві

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики

та комунальних послуг

про визнання незаконною та скасування Постанови від 03.03.2016 №289,

за участю представника відповідача - Усачової А.І.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне багатопрофільне підприємство "Вимал", Представництво Громадської організації "Об`єднання "Самопоміч" у м. Києві" звернулись до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовами до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконною та скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії" від 03.03.2016 №289.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 №826/13858/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 №826/13858/16 залишено без змін.

Разом з тим, ОСОБА_1 , вважаючи, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 в адміністративній справі №826/13858/16 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного багатопрофільного підприємства "Вимал" Представництва Громадської організації "Об`єднання Самопоміч" у місті Києві до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконною та скасування постанови від 03.03.2016 №289, впливає на її права, свободи та інтереси 24.01.2020 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про перегляд її за нововиявленими обставинами.

З урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2020 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №826/13858/16 за нововиявленими обставинами та призначено заяву до судового розгляду.

В судове засідання, призначене на 11.06.2020, з`явився лише представник відповідача, який просив залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами через її необґрунтованість, відсутність порушеного права ОСОБА_1 у спірних правовідносинах, а також відсутність нововиявлених обставин.

В силу приписів статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заслухавши пояснення представника відповідача, суд наголошує на наступному.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначено, що 09.01.2020 її представником засобами поштового зв`язку отримано постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 9901/988/18, якою задоволено позов ОСОБА_4 до Верховної Ради України та яка була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14.01.2020.

Вказаною постановою Великою Палатою Верховного Суду встановлено, що на офіційному веб-порталі Верховної Ради України редакцію статті 11 Закону України «Про природні монополії» (щодо утворення та ліквідації національних комісій) викладено в редакції, яка втратила чинність у березні 2014 року.

При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до чинної з 13 березня 2014 року редакції статті 11 зазначеного Закону повноваження у Президента України утворювати національні комісії відсутні, оскільки положення, якими це передбачено, втратили чинність згідно рішення Конституційного суду України № 14-рп/2008 від 08 липня 2008 року.

А тому, оскільки в основу судового рішення від 29.12.2016, на думку заявника, яке підлягає перегляду, покладено висновки про законність утворення, наявність повноважень та компетенції відповідача на видання правових актів у спірних правовідносинах, шляхом видання відповідних постанов, постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №9901/988/18 є істотною обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Тобто, заявник посилається на положення пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до суду 05.06.2020 надано пояснення, в яких вважає заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами необґрунтованою та безпідставною, оскільки заявник не є учасником справи та спірних правовідносин (оскаржувана у справі постанова від 03.03.2016 №289 поширюється на суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність виробництва та постачання електричної енергії), а також оскільки процедура створення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг взагалі не була підставою або предметом спору у межах адміністративної справи №826/13858/16. Зокрема, заявником не наведено істотних обставин фактичного та юридичного характеру, які об`єктивно мали місце під час розгляду адміністративної справи №826/13858/16, не були встановлені судом, а також не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою.

Також, відповідач звертає увагу на те, що заявник у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, серед іншого, ставить під сумнів «наявність повноважень та компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на видання нормативно-правових актів», що, на його думку, тягне за собою нелегітимність усіх постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

У той же час, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг зазначено, що на момент виникнення спірних правовідносин, Комісія діяла на підставі Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014 (дія якого розповсюджувалась на Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до 26.11.2016), яке станом на час подання відповідної заяви заявником не було визнано судом незаконним чи неконституційним.

Враховуючи пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 362 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Судом встановлено, що із заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 звернулась ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляді справи №826/13858/16. У той же час, заявник зазначає, що вказане рішення впливає на її права та обов`язки, оскільки предметом судового рішення, що переглядається, є нормативно-правовий акт, що поширюється на невизначене коло осіб в Україні, в тому числі і на заявника.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуваною постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2016 №289 затверджено Порядок формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії, який визначає механізм формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії.

За посиланням відповідача, оскаржувана у справі постанова від 03.03.2016 №289 поширюється на суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність виробництва та постачання електричної енергії, в той час як заявник є кінцевим споживачем енергії, а тому ОСОБА_1 не приймає участі у взаємовідносинах, регламентованих постановою від 03.03.2016 №289.

Заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення не містить доказів, що оскаржувана в адміністративній справі №826/13858/16 постанова від 03.03.2016 №289 впливає на її права, інтереси та обов`язки, доказів застосування цього нормативно-правового акту у правовідносинах із заявником.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 826/14224/15, від 06 лютого 2019 року у справі № 822/862/15.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного багатопрофільного підприємства «Вимал», Представництва Громадської організації «Об`єднання «Самопоміч» у місті Києві» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконною та скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії» від 03.03.2016 №289 відмовлено повністю.

При цьому, суд звертає увагу, що позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваної постанови, що полягає у процедурних порушеннях її прийняття та формальним підходом відповідача до власних зобов`язань і неналежного їх виконання в частині дослідження економічної обґрунтованості прийняття суспільно-значущих документів правового характеру, а також неврахування факту реального зростання/падіння доходів населення. Незаконність оскаржуваної постанови обґрунтовують тим, що інформація про проведення засідання відповідача 03.03.2016 була оприлюднена на офіційному веб-сайті відповідача лише 29.02.2016 о 16:41, тобто за 2 робочі дні, що є порушенням процедури прийняття нормативно-правових актів. Відповідачем було порушено порядок оприлюднення постанови, оскільки остання була оприлюднена на офіційному веб-сайті відповідача 30.03.2016, тобто через 26 днів після проведення засідання. Проект постанови не був внесений до Плану діяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Також представники позивачів зазначили, що ціна електроенергії, визначена за формулою «Роттердам», є незаконною.

У той же час, суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.03.2016 №289 «Про затвердження Порядку формування прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії» прийнята відповідачем у межах повноважень, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Окрім цього, судом під час розгляду вказаної справи будь-якої невідповідності законам України та актам вищої юридичної сили щодо реалізації відповідачем наданих йому повноважень при прийнятті оскаржуваної постанови судом не встановлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач в межах повноважень, визначених Законом, прийняв оскаржувану постанову, тому підстави для визнання її протиправною та скасування з підстав, зазначених позивачами, відсутні.

У заяві про перегляд судового рішення ОСОБА_1 , як на нововиявлену обставину для перегляду судового рішення, вказує на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року, якою зобов?язано Верховну Раду України на власному офіційному веб-сайті (веб-порталі http://rada.gov.ua) викласти текст статті 11 Закону України від 20 квітня 2000 року № 682-ІІІ "Про природні монополії" відповідно до редакції, чинної станом на 07 жовтня 2010 року, з урахуванням положень Закону України від 23 лютого 2014 року №763-VІІ "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" у редакції Закону України від 27 лютого 2014 року №798-VII "Про внесення змін до статті 2 Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх у відповідність із Конституцією України" та яка була прийнята після ухвалення рішення, про перегляд якого подано заяву.

Як зазначено відповідачем, на момент виникнення спірних правовідносин, які розглядались у даній справі, Комісія діяла на підставі Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014 (дія якого розповсюджувалась на Національну комісію до 26.11.2016) (далі - Положення). При цьому, станом на сьогодні відсутні рішення судів, у тому числі Конституційного Суду України, стосовно неконституційності або неправомірності Положення. До того ж, відповідність Положення вимогам Конституції України не відноситься до повноважень суду адміністративної юрисдикції, а є виключною компетенцією Конституційного Суду України.

Так, Ухвалою Великої Палати Конституційного Суду України від 19.09.2018 №7-уп/2018 було закрито конституційного провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень законів України "Про природні монополії", "Про електроенергетику", "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг", "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", а також указів Президента України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", "Про затвердження Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

При цьому, як зазначено в ухвалі Великої Палати Конституційного Суду України від 19.09.2018 №7-уп/2018, Конституційний Суд України неодноразово зазначав про те, що оскільки акт вичерпав свою дію, він не може розглядатись на відповідність Конституції України, тобто це питання непідвідомче Конституційному Суду України (ухвали від 01.10.2002 № 50-у/2002, від 21.11.2007 № 48-уп/2007).

Слід зазначити, що частиною шостою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг наголошено на тому, що зі змісту постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 в адміністративній справі №826/13858/16 та позовної заяви в даній справі не вбачається, що під час розгляду справи ставились питання щодо неправомірності створення Комісії, як одна із підстав скасування оскаржуваної постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Водночас, заявник зазначає про те, що незаконність створення Комісії тягне за собою нелегітимність усіх постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Разом з тим, процедура створення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг взагалі не була підставою або предметом спору у межах даної справи, а тому і судами не досліджувалась.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення не містить доказів, що оскаржувана в адміністративній справі №826/13858/16 постанова від 03.03.2016 №289 впливає на її права, інтереси та обов`язки, а також не містить обставин, які є нововиявленими в силу приписів Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 у справі №826/13858/16 за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та перегляду постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 по справі №826/13858/16 за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 72 - 77, 90, 241 - 243, 248, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 в адміністративній справі №826/13858/16 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного багатопрофільного підприємства "Вимал", Представництва Громадської організації "Об`єднання Самопоміч" у місті Києві до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконною та скасування Постанови від 03.03.2016 №289.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2016 №826/13858/16 - залишити в силі.

3. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5. Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Літвінова А.В.