Справа № 520/928/2020
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 р.Справа № 520/928/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., повний текст складено 28.02.20 року по справі № 520/928/2020

за позовом ОСОБА_1

до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

третя особа Ліквідаційна комісія Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури"

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Ліквідаційна комісія Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури", в якому, з урахуванням уточнень, просить суд: визнати протиправною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо непроведення, в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54991739 оцінки арештованого 18.10.2019 р. майна ДП ХЗЕА та не передачі його до ДП СЕТАМ для реалізації шляхом проведення відкритих торгів та зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вчинити певні дії, а саме: визначити вартість (оцінку) арештованого майна відповідно до статті 57 ЗУ Про виконавче провадження; передати на реалізацію арештоване майно відповідно до статті 61 ЗУ Про виконавче провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він працював на Державному підприємстві "Харківський завод електроапаратури", але при звільненні вказаним підприємством не було виплачено заборгованість із заробітної плати, яка була визнана Ліквідаційною комісією Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" кредиторською заборгованістю. Відповідачем було відкрито виконавче провадження за заявою позивача стосовно стягнення заборгованості з заробітної плати, яке в подальшому було включено до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54991739. Вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не проведення, в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54991739 оцінки арештованого 18.10.2019 р. майна Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" та не передачі його до ДП СЕТАМ для реалізації шляхом проведення відкритих торгів.

25 лютого 2020 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Ліквідаційна комісія Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Вказав на те, що 20.10.2019 набрав чинності Закон України від 02.10.2019 №145-ІХ Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, а отже, у зв`язку з встановленням нормативним актом, у в даному випадку законом, в спеціальній нормі прямої заборони на вчинення виконавчих дій відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо боржника за зведеним виконавчим провадження № 54991739, Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не вчинялось подальших виконавчих дій, в тому числі щодо оцінки та передачі на реалізацію арештованого майна. Посилаючись на викладені доводи, вважає позовні вимоги такими, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем в період з 1976 року по 2010 рік працював на Державному підприємстві Харківський завод електроапаратури, при звільненні в 2010 році йому не була виплачена заборгованість із заробітної плати.

03.09.2010 року Державним космічним агентством України, як органом управління Державного підприємства Харківський завод електроапаратури було прийнято наказ №277 Про ліквідацію державного підприємства Харківський завод електроапаратури.

Заборгованість по заробітній платі перед позивачем була визнана Ліквідаційною комісією Державного підприємства Харківський завод електроапаратури як кредиторська та внесена до другої черги реєстру вимог кредиторів, як це встановлено ч. 2 ст. 112 Цивільного кодексу України, згідно якої у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності.

05.07.2018 р. Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі заяви ОСОБА_1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56696663 про стягнення з Державного підприємства Харківський завод електроапаратури на його користь 135182,60 грн.

Листом від 22.10.2018 р. № 54991739/ЗН/57787 відповідачем повідомлено позивача, як одного із сторін зведеного виконавчого провадження, що у відділі знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП № 54991739 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з Державного підприємства Харківський завод електроапаратури заборгованості на користь Держави, фізичних та юридичних осіб у загальному розмірі 12336095,37 грн. Крім того, позивача повідомлено, що 13.09.2018 р. державним виконавцем винесено постанову про опис майна боржника та зазначено його вартість в сумі 11382958,00 грн.

Постановою державного виконавця від 14.01.2019 року виконавче провадження ВП №56696663 про стягнення з Державного підприємства Харківський завод електроапаратури на користь позивача 135182,60 грн. було закіенчено на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження.

Листом від 23.01.2019 року №54991739 відповідач повідомив боржника про проведення електронних торгів та реалізацію описаного майна, у зв`язку з чим за рахунок коштів, що надійшли від реалізації майна, була погашена заборгованість по 294 виконавчим провадження повністю та 7 виконавчим провадженням частково.

На підставі заяви позивача відповідачем 23.07.2019 року також було відкрито виконавче провадження ВП №59618078 про стягнення з Державного підприємства Харківський завод електроапаратури на користь позивача 5590,77 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія постанови від 23.07.2019 року ВП №59618078.

Оскільки тривалий час жодної інформації про стан зазначеного виконавчого провадження до позивача не надходило, позивач звернувся до Ліквідаційної комісії Державного підприємства Харківський завод електроапаратури з проханням надати інформацію щодо виконання.

22.01.2020 року листом Ліквідаційної комісії Державного підприємства Харківський завод електроапаратури №66/19 позивача було повідомлено, що на виконанні у відповідача знаходиться зведене виконавче провадження № 54991739 з примусового виконання 416 виконавчих документів про стягнення з Державного підприємства Харківський завод електроапаратури заборгованостей на користь держави, фізичних та юридичних осіб у загальному розмірі 11590180,36 грн., в рамках якого в результаті проведення виконавчих дій, 18 жовтня 2019 року було описано та накладено арешт на частину нерухомого майна підприємства, орієнтованою вартістю в межах суми зведеного виконавчого провадження. Однак, зазначено, що 20.10.2019 року набрав чинності Закон України 02.10.2019 №145-ІХ Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, відповідно до частини 3 Прикінцевих та перехідних положень якого забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України Про виконавче провадження щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Також вказано на численні звернення Ліквідаційної комісії Державного підприємства Харківський завод електроапаратури до відповідача, Міністерства юстиції України з приводу питання стягнення заборгованостей по заробітній платі в рамках зазначеного зведеного виконавчого провадження за рахунок реалізації описаного майна та зазначено про відсутність на даний час роз`яснень з приводу вказаного питання. В той же час, в зазначеному листі вказано, що, на думку Державного підприємства Харківський завод електроапаратури, положення Прикінцевих та перехідних положень Закону № 145-ІХ, якими забороняється вчинення виконавчій службі вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України Про виконавче провадження жодним чином не можуть і не повинні розповсюджуватись на примусову реалізацію майна виконавчою службою для погашення заборгованості по заробітній платі та податків і зборів пов`язаних з нею, оскільки Закон України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна такі повноваження виконавчій службі надавав та ніхто його таким, що втратив чинність не визнавав.

Вважаючи протиправною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо не проведення, в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54991739 оцінки арештованого 18.10.2019 р. майна ДП ХЗЕА та не передачі його до ДП СЕТАМ для реалізації шляхом проведення відкритих торгів, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення Законом України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, заборони на вчинення виконавчих дій відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо боржника за зведеним виконавчим провадженням № 54991739, не дає відповідачу підстав для вчинення подальших виконавчих дій, в тому числі щодо оцінки та передачі на реалізацію арештованого майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 4 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій.

Згідно ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

При цьому, відповідно до положень ст.1 Закону України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна від 29.11.2001 року № 2864-III, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Дія мораторію, встановлена частиною першою цієї статті, не поширюється на застосування примусової реалізації майна (за виключенням об`єктів, що відповідно до закону не підлягають приватизації, а також підприємств, перед якими у держави є підтверджена в установленому порядку заборгованість з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з опалення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню) для погашення заборгованості перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та її дочірніми підприємствами, що здійснювали постачання природного газу на підставі ліцензії. Порядок реалізації майна (749-2017-п) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 2 Закону України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна передбачено, що для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З огляду на зазначені норми, колегія суддів вказує на те, що Законом України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, однак, у статті 2 вказаного Закону наведено виключення щодо застосування мораторію на примусову реалізацію майна, якщо така реалізація стосується заробітної плати та податків і зборів пов`язаних з нею.

Водночас, 20.10.2019 набрав чинності Закон України від 02.10.2019 року №145-ІХ Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Відповідно до п. 3 розділу III Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

З аналізу вищевикладеної норми вбачається, що останньою врегульовано питання можливості вчинення виконавчих дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації". При цьому, вищенаведеною нормою передбачено лише виключення, яке стосується саме стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Згідно з п. 4 розділу III Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації зазначені об`єкти права державної власності можуть бути перетворені в акціонерні товариства без права внесення до статутного капіталу майна, визначеного частиною другою статті 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Відповідно до п. 5 розділу III Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня опублікування цього Закону: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом; розробити та подати на затвердження Верховній Раді України перелік акціонерних товариств, частка корпоративних прав, що належать державі, у статутних капіталах яких не може бути меншою ніж 50 відсотків + 1 акція, та акціонерних товариств, створених шляхом перетворення державних підприємств, частка корпоративних прав, що належать державі, у статутних капіталах яких не може бути меншою ніж 50 відсотків + 1 акція.

З огляду на зазначені норми вбачається, що законодавством передбачено спеціальний порядок дій та процедур щодо підприємств державної власності, які не підлягають приватизації, в тому числі щодо стягнення з них заборгованості.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, станом на 07.02.2020 року на виконанні у відповідача перебуває зведене виконавче провадження № 54991739 з примусового виконання 416 виконавчих документів про стягнення з ДП Харківський завод електроапаратури заборгованостей на користь держави, фізичних та юридичних осіб у загальному розмірі 11087605,36 грн.

В складі вказаного зведеного виконавчого провадження знаходиться і виконавче провадження ВП №59618078, відкрите 23.07.2019 року, про стягнення з Державного підприємства Харківський завод електроапаратури на користь ОСОБА_1 5590,77 грн. на підставі посвідчення комісії по трудових спорах №6, виданого Комісією по трудових спорах Державного підприємства Харківський завод електроапаратури 14.05.2019 року.

Для здійснення примусового виконання рішень за зведеним виконавчим провадженням ЗВП №.10.2019 року державним виконавцем було проведено опис та арешт майна боржника та постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.10.2019 року описано та накладено арешт на наступне майно:

- нежитлову будівлю (корпус НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 (літ. АД-2), загальною площею 1431,4 кв.м.;

- нежитлову будівлю (ПРП-1) за адресою: АДРЕСА_1 (літ. АК- 1), загальною площею 514,3 кв.м.;

- нежитлову будівлю (ПРП-2) за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 5 (літ. АЛ- 1), загальною площею 447,2 кв.м.;

- виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (літ. АВ-2) за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 5, загальною площею 6392,9 кв. м.;

- нежитлову будівлю (корпус № НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_2 . Харків, вул. Лозівська, 5 (літ АГ-2), загальною площею 2112,1 кв.м.;

- нежитлову будівлю (корпус № НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 (літ. АБ-4), загальною площею 10952,3 кв.м.;

- нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 (літ. А/26-1), загальною площею 113,1 кв.м.

При цьому, у Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації (додаток 1 до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 07.07.1999 року №847-ХІV) міститься запис 14308262, Харківський завод "Електроапаратури", 310139, м. Харків, вул. Лозовська, 52.

Також, колегія суддів зауважує, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, одночасно є боржником у зведеному виконавчому провадженні ВП №54991739, є підприємством, яке внесено до Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Тобто, станом на день набрання чинності Законом України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації Державне підприємство Харківський завод електроапаратури було включено до переліку, затвердженого Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Таким чином, враховуючи положення п.3 розділу III Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, колегія суддів зауважує, що стосовно третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, існує заборона вчинення виконавчих дій відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що хоча положеннями Закону України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна і передбачено виключення щодо застосування мораторію на примусову реалізацію майна, якщо така реалізація стосується заробітної плати та податків і зборів пов`язаних з нею, проте встановлення Законом України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, заборони на вчинення виконавчих дій відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо боржника за зведеним виконавчим провадження № 54991739, не дає відповідачу підстав для вчинення подальших виконавчих дій, в тому числі щодо оцінки та передачі на реалізацію арештованого майна.

Виконавче провадження №59618078, стягувачем у якому є позивач, стосується стягнення на його користь заробітної плати, а отже не підпадає під виключення, передбачене п.3 розділу III Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку із встановленням Законом у спеціальній нормі прямої заборони на вчинення виконавчих дій відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо боржника за зведеним виконавчим провадженням №54991739, відділ державної виконавчої служби правомірно не вчиняв подальших виконавчих дій, в тому числі щодо оцінки та передачі на реалізацію арештованого майна.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, вимоги ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій у спірних правовідносинах.

Доводи апелянта щодо необхідності проведення, в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП № 54991739 оцінки арештованого 18.10.2019 р. майна Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" та передачі його до ДП СЕТАМ для реалізації шляхом проведення відкритих торгів, колегія суддів відхиляє, оскільки в даному випадку відсутні правові підстави для вчинення виконавчих дій передбачених Законом України "Про виконавче провадження" щодо стягнення з боржника ДП "Харківський завод електроапаратури" заборгованості до закінчення встановленого строку заборони.

Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції положень Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що законодавством передбачено спеціальний порядок дій та процедур щодо підприємств державної власності, які не підлягають приватизації, в тому числі щодо стягнення з них заборгованості, а також на день набрання чинності вказаним Законом ДП Харківський завод електроапаратури вже було включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Посилання апелянта на недослідження судом першої інстанції питання доцільності перебування ДП Харківський завод електроапаратури в переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначене не є предметом розгляду даної справи.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, позивача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року по справі № 520/928/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 11.06.2020 року