Справа № 1.380.2019.002979
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.002979 пров. № А/857/3098/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Макарика В.Я., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року (головуючий суддя Москаль Р.М. у м. Львів, час ухвалення 13:49:18 год., повний текст складений 13.12.2019 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_3 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівська митниця ДФС (далі відповідач, митниця) в якому просив- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA209000/2019/000095/2 від 15.02.2019 та визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2019/00338.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою митного оформлення придбаного закордоном транспортного засобу, що був у використанні (з численними механічними пошкодженнями та технічно несправного) він подавав митному органу електронну митну декларацію, в якій визначено митну вартість автомобіля в сумі 11300 євро. Для підтвердження заявленої митної вартості декларант подав митному органу, серед інших документів, рахунок-фактуру (інвойс) №2019-0015 від 24.01.2019, в якому чітко вказано ціну придбаного транспортний засіб в сумі 11300 євро із посиланням, що купівельна ціна сплачена готівкою. В акті огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, митницею зафіксовано видимі пошкодження автомобіля. Позивач вказує, що автомобіль був технічно несправний та не заводився, його переміщення відбувалося виключно на лафеті (причепі). Відповідач за наслідками розгляду цих документів здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та прийняв рішення, відповідно до якого визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 27200 євро. Позивач вважає, що митний орган не довів існування визначених Митним кодексом України підстав, що підтверджують обґрунтованість сумніву в заявленій декларантом митній вартості товару, а також не зміг пояснити механізм формування та документально підтвердити достовірність «згенерованої АСАУР» ціни транспортного засобу.

Позивач вважає вказане рішення неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування митної вартості.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року адміністративний позов задоволений в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості №UA209000/2019/000095/2 від 15.02.2019 та рішення Львівської митниці ДФС про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови №UA209190/2019/00338. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1536 гривень 80 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що Львівська митниця не погоджується з наведеним рішенням суду, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими були недоведеними належними та допустимими доказами, внаслідок чого відповідно до статті 317 КАС України вищевказане рішення повинно бути скасоване. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР згідно з який вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації отриманої в тому числі із зовнішніх джерел. Наголошує на тому, що у митного органу виникли сумніви щодо достовірності поданих для декларації документів на підставі чого і були прийняті оскаржувані рішення. Звертає, увагу апеляційного суд на те, що у документах, наданих декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів у відповідності до частини 2, 3 статті 53 Митного кодексу України, не містяться всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, які підтверджують оплату, а відтак не підтверджено складову митної вартості, що була фактично сплачена.

Апелянт в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені просив рішення скасувати в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 24.01.2019 року ОСОБА_2 придбав в німецької фірми транспортний засіб марки Range Rover, модель Evoque, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1999 см.куб, вартість якого згідно рахунку-фактури (інвойс) №2019-0015 від 24.01.2019 року становить 11300 євро (а.с.135, 153). Як зазначено в цьому рахунку: - оплату за автомобіль здійснено готівкою; автомобіль має механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: фронтальні та бокові пошкодження.

04.02.2019 року для здійснення митного оформлення згаданого транспортного засобу уповноважений представник декларанта ТОВ «Смарт Вей Логістика» подав митниці митну декларацію №UA209190/2019/014718 в електронній формі, в якій заявлено митну вартість транспортного засобу в розмірі 11300 євро. Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції). Так, в графі 42 митної декларації «ціна товару» зазначено 11300 євро, в графі 23 «курс валюти» 31,62635500 грн., вартість в національній валюті становить 357377,81 грн. (а.с. 133). З метою митного оформлення автомобіля ОСОБА_2 сплатив попередні обов`язкові платежі в сумі 119600 грн., що підтверджується квитанцією №276 від 25.01.2019 року (а.с. 21). Така ж ціна транспортного засобу (11300 євро) зазначена у експортній декларації країни відправника MRN 19NUJRAPA3AZ6VWD52 DSL 24/01/2019.

Розглянувши подані позивачем документи для підтвердження заявленої митної вартості, митниця 05.02.2019 року скерувала декларанту електронне повідомлення, обґрунтоване тим, що заявлена митна вартість транспортного засобу нижча митної вартості ідентичних товарів (вказано вартість 27200 євро, а.с. 134) повідомлено декларанта про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: - висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, - експортну декларацію країни відправлення (а.с. 137).

15.02.2019 митниця надіслала декларанту повідомлення, зіславшись на відсутність інформації щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів (а.с 137), здійснила коригування митної вартості транспортного засобу та прийняла рішення №UA209000/2019/000095/2, відповідно до якого визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 27200 євро. Прийняте рішення посадова особа митного орган, з посиланням на норми постанови Кабінету Міністрів України №1077 від 12.12.2018 року, мотивувала тим, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість автомобіля не підтверджена документально і не відповідає інформації щодо вартості даного транспортного засобу, яка «згенерована АСАУР ДФС» та складає 27200 євро. Далі в рішенні зазначено, що неможливо застосувати метод визначення митної вартості 2а (стаття 59 Митного кодексу України) та 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності в органу доходів та зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, а також метод 2в (стаття 62 МК України) та 2г (стаття 63 МК України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органах доходів і зборів. Для визначення митної вартості використано «середню ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами опрацювання АСАУР ДФС» (а.с.131а).

На підставі рішення про коригування митної вартості Львівська митниця ДФС прийняла рішення про відмову у митному оформленні транспортного засобу за заявленою декларантом митною вартістю відповідно до митної декларації №UA209190/2019/014718 від 04.02.2019 року та доданих до неї документів (а.с. 132), оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2019/00338. В картці відмови вказано про роз`яснення декларанту вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: надати нову митну декларацію з урахуванням рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000095/2 від 15.02.2019 року (а.с. 132).

З метою отримання транспортного засобу у вільних обіг 21.02.2019 декларант подав митну декларацію № UA209190/2019/026290 (а.с. 24), в якій зазначив вартість транспортного засобу відповідно до рішення про корегування митної вартості товару. Позивач вказує, що хоча не погоджується із протиправно визначеною митним органом митною вартістю автомобіля, змушений був заплатити зайві митні платежі в сумі 153338 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 21.02.2019 року.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов виходив з тих підстав, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак суд прийшов до висновку оскаржувані рішення №UA209000/2019/000095/2 від 15.02.2019 року про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209190/2019/00338 від 15.02.2019 року, є протиправними та підлягають скасуванню.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України. Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 зазначеного Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 52 МК України з`явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII зазначеного Кодексу та вказаною главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених вказаним Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 вказаного Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 вказаного Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 вказаного Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 вказаного Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 вказаного Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 вказаного Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до ч. 2 зазначеної статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно із ч.ч. 3-6 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм вказаного Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статтей 59 і 60 вказаного Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статтей 59 і 60 вказаного Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 вказаного Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 вказаного Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч.1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до 4-5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 вказаного Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 вказаного Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 вказаного Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями зазначеної статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Із змісту оскарженого рішення слідує, що підставою для його прийняття, стало те, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки митна вартість не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу, яку згенеровано АСАУР ДФС .

Як слідує з матеріалів справи, позивач декларант при здійсненні митного оформлення товару надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості надав митну вартість автомобіля за ціною договору, яка зазначена у рахунку-фактурі та становить 11300 євро. На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу документи, визначені частиною другою статті 53 МК України (серед іншого: рахунок -фактура (інвойс) №2019-0015 від 24.01.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 20.09.2016; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 28.01.2019 з додатком).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заявлена позивачем митна вартість підтверджена документами відповідно до вимог ст. 54 МК України, а тому митний орган повинен був визначити митну вартість транспортного засобу за основним методом - за ціною договору (вартість операції).

Крім цього, апеляційний суд також наголошує, що позивачем при здійсненні митного оформлення та підтвердження митної вартості було здійснено ряд дій, які підтверджують добросовісність його намірів щодо законного розмитнення та обґрунтовують заявлену митну вартість, зокрема ним було додатково надано митному органу ряд документів, а саме:- для підтвердження/доведення заявленої ним митної вартості транспортного засобу замовив проведення експертизи, про що повідомив митницю (а.с.183); - відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №46/19 від 19.03.2019 в процесі детального дослідження експерт виявив аварійні пошкодження автомобіля, які потребують значного ремонтного відновлення із заміною та ремонтом складників. Визначена експертом ринкова вартість не розмитненого, аварійно-пошкодженого автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, 2.0 TD, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням його технічного стану та пошкоджень, станом на дату ввезення 28.01.2019 визначено 168165 грн., що еквівалентно 5328,17 євро (а.с.45); - звернувся до подавця із запитом щодо надання інформації про продаж транспортного засобу. Продавець підтвердив продаж згаданого автомобіля 24.01.2019 за 11300 євро, а також оплату цієї суми готівкою (а.с. 181-182); продавець вказав вартість транспортного засобу в сумі 11300 євро в експортній декларації (а.с.96).

Проте, митний орган при прийнятті рішення не звернув увагу на такі та безпідставно прийняв оскаржувані рішення.

З огляду на це, відповідач не мав підстав для застосування резервного методу визначення митної вартості товарів шляхом отримання цінової інформації з системи АСАУР ДФС.

Доводи відповідача про те, що заявлена вартість транспортного засобу не відповідає тій вартості, що згенеровано АСАУР ДФС, суд оцінює критично з тих підстав, що законом не передбачено співставлення заявленої декларантом вартості товару із тією, що генерується АСАУР ДФС, як методу перевірки правильності визначення заявленої вартості.

Водночас, визначена вартість АСАУР ДФС на підставі середньої ціни, за яку транспортний засіб такої ж марки, моделі та комплектації пропонується до продажу в умовах повної конкуренції при звичайному ході торгівлі. Відтак, вказаний метод не враховує індивідуальні особливості придбаного позивачем транспортного засобу, що мають суттєвий вплив на його ринкову вартість, зокрема наявність пошкоджень, пробігу, тощо.

Також, суду не надано будь-яких підтверджень щодо виявлених митним органом ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів позивачем. В ході судового розгляду не здобуто доказів і щодо підставності виникнення сумніву у правильності визначення задекларованої вартості транспортного засобу.

При цьому, в поданих декларантом документах відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, яка підлягала сплаті за цей товар та підтверджують можливість визначення митної вартості за другорядним резервним методом.

Таким чином, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать про обґрунтованість визначення позивачем митної вартості імпортованого товару - автомобіль легковий, марки Land Rover Range Rover Evoque, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номером кузова НОМЕР_1 та 22.02.2019 ( за ціною договору та іншими доданими документами).

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на такий факт, що для підтвердження заявленої вартості товару позивач звернувся до судовий експерта ОСОБА_4 який провів судову автотоварознавчу експертизу автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, про що склав висновок №46/19 від 19.03.2019. Відповідно до цього висновку експерт дійшов висновку, що вартість не розмитненого, аварійно-пошкодженого автомобіля Land Rover Range Rover Evoque 2.0 TD, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що ввозиться на митну територію України з урахуванням його стану, встановленого на момент обстеження 21-22.02.2019 в цінах на дату ввезення 28.01.2019 становить 168165 грн., що еквівалентно 5328,17 євро.

Застосування вищезгаданих правових норм у наведений спосіб відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №821/1617/18, від 21.12.2018 за №815/1670/17, від 07.08.2018 за №808/1619/16, а тому суд, у відповідності до вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує такий при вирішенні даної справи.

Апеляційний суд також наголошує на тому, що відповідач в оскаржуваному рішенні та картці відмови не вказав на обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із їх складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості. Про обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом зазначено також у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що дослідивши надані позивачем документи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача були наявні всі документи для визначення митної вартості за ціною рахунку щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч.1 ст.58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною рахунку-фактури (інвойс) №2019-0015 від 24.01.2019 року.

Натомість відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу за ціною рахунку-фактури (інвойс) №2019-0015 від 24.01.2019, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач надав митному органу документи відповідно до вимог ст.54 МК України, які дозволяли митному органу визначити митну вартість транспортного засобу на основі основного методу - за ціною договору (контракту), тому відмова позивача від подання інших документів не могла бути підставою для визначення митної вартості транспортного засобу за резервним методом.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000095/2 від 15.02.2019 року та картку відмови у митному оформленні товарів №UA209190/2019/00338 від 15.02.2019 року, є необґрунтованим, винесеними без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, з порушенням вимог ч.2 ст.2 КАС України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року у справі №1.380.2019.002979 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді В. Я. Макарик
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 12.06.2020р.