Справа № 200/4584/20-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 р. Справа№200/4584/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі Маріупольське УПФУ, відповідач) про:

- визнання протиправними дій, які виразились у незастосуванні при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки, та зменшення коефіцієнта по заробітній платі при призначенні пенсії за віком (з 02.07.2015 року);

- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто (2012-2014 роки), з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком, тобто з 02.07.2015 року по 01.10.2017 року, з урахуванням фактично виплачених сум та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який було призначено при первісному нарахуванні пенсії у березні 2009 року, починаючи з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком, тобто з 02.07.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, щопозивач звернувся до відповідача з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, однак, при призначенні пенсії за віком відповідачем було використано схему нарахування, за якої так само застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях України за 2009 рік, що значно зменшило розмір пенсії позивача. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його право на отримання належної пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2020року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

04 червня 2020 рокуна адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якому відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на відсутність предмету спору, оскільки вимоги позивача щодо застосування показників середньої заробітної плати за 2012-2014 роки є безпідставними, бо вони й були застосовані управлінням при перерахунку пенсії позивачу. Крім того, розрахунок пенсії проводиться автоматично в пенсійній програмі, яка самостійно вибирає найбільш вигідний заробіток для обчислення пенсії, а застосування індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який було призначено при первісному нарахуванні пенсії у березні 2009 року, починаючи з дати перерахунку пенсії за віком, тобто з 02.07.2015 року не є можливим, оскільки не передбачено законодавством України. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Маріупольському УПФ та отримує пенсію за віком (а.с. 18-19, 21).

З 03.03.2009 року позивач перебував на обліку в Управлінні та отримував пенсію по інвалідності загального захворювання (ІІІ група) відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.07.2015 року позивач звернувся до Маріупольського УПФ з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (а.с. 13).

Відповідно до листа Маріупольського УПФ від 16.01.2020 року №449/М-02-01-15, страховий стаж, який було враховано по 31.08.2015 року складає 36 років 3 місяці 29 днів, стаж роботи за Списком №1 2 роки. Коефіцієнт стажу складав 0,38250 (36 років+2 роки сп1*12)+3 місяців/(12 міс.*100%), згідно ст. 25 Закону. Заробітна плата розраховано згідно ст. 40 Закону: згідно довідки про заробітну плату за період з 01.02.1994 року по 30.06.2000 року та даних персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 року по 30.06.2015 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації склав 1,82154. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 8022,70 грн. (1,82154*(3764,40 грн. (середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії)*17 індексації)=4404,35 грн.). Розмір пенсії з 01.12.2019 року 3117,82 грн., з них:

3068,68 грн. розмір пенсії за віком (8022,70 грн.*0,38250)

49,14 грн. доплата за понаднормовий стаж, 3 роки (1638,00*3%), ст. 28 Закону. Отже, пенсія призначена івиплачується вірно, відповідно до вимог діючого законодавства (а.с. 4-5).

Як вбачається з розпорядження №163997 від 05.08.2015 року, згідно розрахунку заробітної плати при переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком був застосований середній показник заробітної плати за 2012-2014 роки, що також зазначено в поясненнях відповідача.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є питання незастосування відповідачем при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки, та зменшення коефіцієнта по заробітній платі при призначенні пенсії за віком (з 02.07.2015 року).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Заст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставіст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зіст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно доКонституції Українита Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розробленийЗакон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон України № 1058-IV) закріплено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цимЗакономта досягли встановленого цимЗакономпенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені устатті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IVвстановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини 1статті 40 Закону №1058-IVдля обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини 2статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 1статті 40 Закону №1058-IVвизначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 45 цього Закону № 1058-IVпенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закон № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною 3статті 45 цього Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першійстатті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьоюстатті 45 Закону №1058-IVрегламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цимЗаконом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченоїЗаконом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після призначення пенсії по інвалідності позивач продовжував працювати та сплачував страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, про що свідчить трудова книжка позивача та довідка форми ОК-5.

Таким чином, у момент припинення пенсії позивача по інвалідності та на початок пенсії за віком, відбулось саме переведення з одного виду пенсії на інший, адже позивачу вже була призначена пенсія по інвалідності у 2009 році, яка є одним із видів пенсійних виплат у солідарній системі пенсійного забезпечення в Україні. Вказана обставина свідчить про безумовність переведення позивача з одного виду пенсії на інший.

Переведення з одного виду пенсії на інший є дією Пенсійного органу щодо застрахованої особи, яка перебуває на його обліку та звернулась із відповідною заявою. Процедура переведення здійснюється на підставі наявних у пенсійній справі документів та інших документів, які стосуються та можуть вплинути на змінену пенсію.

Суд встановив, щона момент переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком в 2015 році, було застосовано показник середньої заробітної плати за 2012-2014 роки у розмірі 2960,62 грн., який був перерахований відповідно до протоколу призначення пенсії 05.08.2015 року,а тому саме такий показник має бути застосовано при розрахунку пенсії за віком позивача при переведенні з одного виду пенсії на інший.

Відтак, доводи позивача щодо застосування при призначенні пенсії за віком відповідачем було використано схему нарахування, за якої так само застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях України за 2009 рік,є безпідставними.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який було призначено при первісному нарахуванні пенсії у березні 2009 року, починаючи з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії за віком, тобто з 02.07.2015 року, суд зазначає, що коефіцієнт заробітної плати визначається щомісячно та є співвідношенням між заробітною платою, яку особа фактично отримує в певний місяць, з якої сплачені страхові внески, до середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за цей місяць і безпосередньо залежить від величини отримуваної особою заробітної плати.

Отже, заробітна плата, яку отримував пенсіонер продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

Таким чином, коефіцієнт заробітної плати не є постійним показником та залежить від розміру заробітної плати, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення пенсії.

Суд зазначає, що законодавець чітко визначив умови здійснення перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії, яким не передбачено збереження раніше встановленого коефіцієнту заробітної плати, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства,а отже у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Разом з тим, суд не приймає посилань відповідача на пропущення строку звернення до суду, оскільки ухвалою суду від 12 червня 2020 року позивачу поновлено строк звернення до суду з даним позовом.

Отже, на думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, позивач суду не надав, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позивачу ухвалою від 08 травня 2020 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, тому слід стягнути з позивача - ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, , місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, Київ, 01601) за наступними реквізитами: рахунок UA0026001, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Судове рішення складено та підписано 12 червня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Строк оскарження підлягає застосуванню з урахуванням приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID 2019)» від 30.03.2020 року №540.

Суддя В.М. Чучко