Справа № 640/12354/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

10 червня 2020 року м. Київ № 640/12354/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до 1) Шевченківської районної у місті Києві адміністрації в особі Відділу

контролю за благоустроєм Шевченківської районної у місті Києві адміністрації;

2) Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської

ради (Київської міської державної адміністрації);

3) Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода, ЛТД»

про визнання протиправними дій, скасування припису від 01 червня 2020 року,

зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Шевченківської районної у місті Києві адміністрації в особі Відділу контролю за благоустроєм Шевченківської районної у місті Києві адміністрації, Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода, ЛТД» про визнання протиправними дій, скасування припису від 01 червня 2020 року, зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Шевченківській районній у мсті Києві адміністрації, Відділу контролю за благоустроєм Шевченківської районної у місті Києві адміністрації, Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальному підприємству «Київблагоустрій», їх службовим та посадовим особам, а також посадовим та службовим особам будь-якої форми власності вчиняти будь-які дії, у тому числі й щодо демонтажу, знесення щодо нерухомого майна ОСОБА_1 , у томі числі й щодо демонтажу, знесення огорожі за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначає, що огорожа є складовою частиною об`єкту нерухомості, а саме громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Демонтаж огорожі, яка є складовою частиною об`єкта нерухомості, що підтверджується технічним паспортом, фактично призведе до руйнування вказаного об`єкту нерухомості в цілому втрата зазначеної огорожі призведе до зменшення вартості самого об`єкту нерухомості.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до приписів частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі наведених вимог Кодексу адміністративного судочинства України розгляд поданої заяви про забезпечення позову здійснюється без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення адміністративного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно зі статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з постанови Верховного Суду від 23 грудня 2019 року в адміністративній справі № 826/7710/16 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Відділу контролю за благоустроєм району Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району", Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій та рішень, скасування рішень, ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі (сквер №2), загальною площею 125,0 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 проведено 23 травня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д.

Підпалий В.Л. вказує на те, що йому стало відомо про наявність припису № 000940 від 01 червня 2020 року, у якому зазначено, що у разі невиконання вимог припису будуть вжиті заходи відповідно до чинного законодавства, передбачених Правилами благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051.

Заявником до матеріалів заяви надано технічний паспорт на громадський будинок з господарським (допоміжними) будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 . З якого вбачається схема розташування будівель та споруд за вказаною адресою, а саме: нежитлова будівля та огорожа.

Оцінюючи обґрунтованість поданої заяви про забезпечення адміністративного позову, суд виходить з наступного.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача. Завданням забезпечення позову, в першу чергу, є гарантування ефективного захисту прав або інтересів особи, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Враховуючи наведене, за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову та існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам, оскільки дії по демонтажу тимчасової огорожі призведуть до значних фінансових втрат та втрати можливості використання об`єкту в майбутньому. Зазначені обставини суттєво ускладнюють відновлення прав заявника та вказують на загрозу унеможливлення захисту його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких буде подано адміністративний позов стане неможливим.

Зважаючи на те, що існує реальна загроза знищення нерухомого майна позивача, яке належить йому на праві приватної власності, в той же час, існують обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Вказані у заяві заявника заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Заявником в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову наведено достатньо аргументів, які підтверджують, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або зведе нанівець ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 також наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення цього органу є джерелом права в Україні та відповідно підлягають прямому застосуванню судами України, а згідно з положеннями статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України принцип верховенства права тлумачиться з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 червня 2018 року у справі № 910/1040/18.

Проаналізувавши доводи заявника на підтвердження наявності підстав забезпечення позову, докази, суд вважає, що така заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення адміністративного позову дійсно може призвести до безповоротної втрати (пошкодження) майна позивача, необхідності залучення додаткових витрат.

Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Шевченківській районній у мсті Києві адміністрації, Відділу контролю за благоустроєм Шевченківської районної у місті Києві адміністрації, Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальному підприємству «Київблагоустрій», їх службовим та посадовим особам вчиняти дії щодо демонтажу чи знесенню тимчасової огорожі та іншого майна, яке належить ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Окремо, суд зауважує, що не висловлює думку щодо протиправності чи правомірності спірного припису, а рішення стосовно вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом може бути ухвалено.

Суд враховує приписи частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", яка визначає, що у виконавчому документі повинні бути зазначені окрім іншого й: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно вірність та повнота зазначення такої інформації є вимогою до форми ухвали в розумінні статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом частини першої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Тому, враховуючи що позивачем у даній справі й відповідно - стягувачем, не є суб`єкт владних повноважень, тому такий строк встановлено терміном 3 роки.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

2. Заборонити Відділу контролю за благоустроєм Шевченківської районної у місті Києві адміністрації, Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), їх службовим та посадовим особам вчиняти дії щодо демонтажу чи знесення тимчасової огорожі або будь-якого іншого майна ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду адміністративної справи по суті.

3. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

6. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 10 червня 2023 року.

Стягувач: ОСОБА_1

( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Боржники:

Відділ контролю за благоустроєм Шевченківської районної у місті Києві адміністрації

(01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, 24);

Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

(03057, місто Київ, вулиця Вишгородська, будинок 21, );

Комунальне підприємство «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

(03057, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 31, корпус 2, )

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Аверкова