Справа № 284/418/20
Суддя: Дубовик П. В.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/418/20
У Х В А Л А

15 червня 2020 року смт.Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до головного лісничого ДП «Народицьке СЛГ» Кроля Віталія Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить:

- прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по ній;

- поновити строк для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів;

- звільнити від сплати судового збору;

- скасувати постанову головного лісничого ДП «Народицьке СЛГ» від 10.01.2020 року №1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи, після одержання позову, чи відповідає він вимогам, установленим Кодексом адміністративного судочинства України, судом ураховано наступне.

Відповідно до частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду, надалі - КАС України), у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із абзацом першим частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеномуКодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У ст. 289 КУпАП зазначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути поданопротягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частина 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У частині шостій статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, визначені ст. 167 КАС України.

У контексті наведеного суд відмічає, що особа, яка подає позов після закінчення строку звернення до адміністративного суду, повинна подати окрему письмову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску. При цьому суд звертає увагу позивача на те, що позовна заява, зокрема її прохальна частина, не може містити вимог про поновлення строку звернення до суду.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Позивачем до позову заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом із доказами поважності причин його пропуску приєднано не було.

Одночасно, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач оскаржує постанову головного лісничого ДП «Народицьке СЛГ» №1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., яку було складено 10.01.2020 року, проте, з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 10.06.2020 року, тобто з пропуском строку для звернення до суду, мотивучи це тим, що не був обізнаний про місце та час розгляду справи, не був присутнім при її розгляді, йому тривалий час не було відомо про існування оскаржуваної постанови, є інвалідом, відсутня юридична освіта, та просить врахувати запровадження в області карантиних заходів. З постановою про накладення адміністративного стягнення ознайомився лише 04.05.2020 року.

Зважаючи на вищевикладені позивачем причини пропуском строку для звернення до суду, суд зазначає наступне.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В свою чергу, суд вважає, що позивач не був позбавлений можливості раніше отримати інформацію про результати розгляду протоколу про вчинення правопорушення, складеного відносно нього, оскільки при його складанні, останній під підпис в протоколі був завчасно повідомлений про місце та дату його розгляду, а саме «10.01.2020 року о 10 годині в приміщенні ДП Народицьког СЛГ», будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тобто за таких обставин, така тривала необізнаність про розгляд справи та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення щодо позивача свідчить про його недисциплінованість, що відповідно не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Крім того, в протоколі позивачем власноручно здійснено запис, що він ознайомлений з протоколом, та з своїми правами відповідно до ст.268 КУпАП.

Крім того, суд не вважає поважними такі причини пропуску строку звернення до суду, як те, що позивач є інвалідом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не має юридичної освіти, а також запровадження в області карантиних заходів, оскільки вони не мали завадити останньому звернутись вчасно з позовом до суду (навіть розпочинаючи з 04.05.2020 року - дати, з якої зі слів позивача, він дізнався про існування оскаржуваної постанови), так як з часу винесення постанови про накладення адміністративного стягнення минув досить тривалий час, і позивачем не зазначено таких причин, які дійсно унеможливили б своєчасне звернення його до суду, та при цьому не надано доказів на підтвердження таких обставин.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для такого поновлення.

Суд звертає увагу, що позивач звернувся до суду після спливу 5 місяців з моменту виникнення права на звернення до суду, тобто з моменту, коли особаповинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи. Таким чином, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві з`ясувати стан справ починаючи з 10 січня 2020 року, тобто після розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.65 КУпАП, про час та місце якої він під підпис був ознайомлений в протоколі про адміністративне правопорушення та звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені ст.ст.122, 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведених обставин, суд вважає, що при подачі позовної заяви до суду позивачем вимог ст.ст. 123, 160, 161, 286 КАС України дотримано не було.

Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень частини ч. 2 ст. 169 вищезгаданого Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позов необхідно залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- нової позовної заяви до відповідача, оформленої із дотриманням вимог ст. 160-161 КАС України, в 2-х примірниках;

- заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску, у разі ініціювання позивачем питання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Під час встановлення позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви судом ураховано, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 N 540-IX.

Пунктом 9 вказаного Закону, зокрема, розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3 такого змісту:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, але не менше п`яти днів з дня закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк і спосіб, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя:П. В. Дубовик