Справа № 640/8570/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2020 року м. Київ № 640/8570/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом до проОСОБА_1 Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.01.2016 по 31.01.2020.

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.01.2020;

- зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України надати ОСОБА_1 довідку з помісячним розрахунком індексації за період з 01.01.2016 по 31.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що gід час проходження військової служби у Генеральному штабі Збройних Сил України йому за період з 01.01.2016 по 31.01.2020 не виплачувалася в повному обсязі індексація грошового забезпечення Фінансовим управлінням Генерального штабу ЗС України, а за 2017 рік позивачу взагалі не виплачувалася індексація грошового забезпечення.

Так, під час звільнення з військової служби у запас позивач не отримав у повному обсязі кошти, на які мав право за час проходження військової служби, а саме йому не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.01.2020. Крім того, за 2017 рік позивачеві взагалі не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Враховуючи, що своїм листом від 26.03.2020 №305/601 позивачеві фактично було відмовлено у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення в повномя обсязі, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі №640/8570/20 та запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва 14.05.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив про те, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Оскільки Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України фінансується за рахунок Державного бюджету України, яким не передбачено коштів на індексацію грошового забезпечення військовослужбовців, а крім того, не існує механізму виплат сум індексації грошового забезпечення за минулі періоди, відповідач вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, позивач брав участь в антитерористичній операції та має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням (серія НОМЕР_1 від 22.09.2015).

Відповідно до наданої суду копії витягу з наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2020 №21 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника Головного управління оборонного планування (57 тарифний розряд, посадовий, посадовий оклад 9 730 грн), звільнено наказом Міністра оборони України (за станом здоров`я), відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з правом носіння військової форми одягу, вважати таким, що справи та посаду здав та припинено доступ до секретної інформації.

Також із зазначеної копії витягу з наказу вбачається, що з 31.01.2020 позивача виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Солом`янського районного у місті Києві військового комісаріату.

Як зазначає позивач, за час проходження служби та на момент звільнення йому не проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.01.2016 по 31.01.2020, у зв`язку з чим 18.03.2020 позивач звернувся до Начальника Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України із заявою про нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 згідно вимог Закону України №1282-12 "Про індексацію грошових доходів населення" (зі змінами і доповненнями) та постанови КМУ від 17.07.2003 №1078 "Про затвердження Порядку "

Листом від 26.03.2020 №305/601 позивачу відмовлено у виплаті індексації через недостатнє фінансування.

Вважаючи такі дії відповідача у невиплаті грошової інекдсації в повному обсязі протиправними, останній звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (із змінами і доповненнями) від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з абзацом 2 частини четвертої, частин другої, третьої статті 9 Закону № 2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення (із змінами і доповненнями) від 03.02.1991 № 1282-XII (далі Закону №1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Підстави для проведення індексації передбачено статтею 4 Закону № 1282-XII, зокрема, індексація доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Згідно зі статтею 18 Закону № 2011-XII індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що відповідно до положень статті 19 цього ж Закону є обов`язковим для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню:

1) підприємства, установи та організації підвищують розмір оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи, організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розмір оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;

3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;

4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги проводяться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету;

5) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються і т.д.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела, пропорційно його частині у загальному доході.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Положеннями Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 чітко визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17.

За таких підстав, суд вважає посилання відповідача (лист від 26.03.2020 №305/601) на відсутність необхідних коштів для виплати індексації грошового забезпечення необґрунтованими. До того ж, ця обставина не є належною підставою для не здійснення вказаних виплат. Крім того, відповідачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується відповідач, кошти на індексацію грошового забезпечення відсутні.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини (із змінами і доповненнями) від 23.02.2006 № 3477-IV рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Так, Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Кечко проти України зауважено, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що виплата індексації грошового забезпечення позивачеві здійснювалась, але не в повному обсязі, що не заперечується відповідачем. Крім того, посилання відповідача на Роз`яснення Мінсоцполітики від 04.07.2017 №220/5140, на думку суду, не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку щодо виплати індексації за спірний період.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення в повному обсязі ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.01.2020, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню щляхом визнання протиправної бездіяльності Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.01.2016 по 31.01.2020 та зобов`язання Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.01.2020, з урахуванням проведених виплат, оскільки матеріали справи не містять відповідного розрахунку, а суд не вправі сам визначати таку суму.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України надати ОСОБА_1 довідку з помісячним розрахунком індексації за період з 01.01.2016 по 31.01.2020, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову в цій частині є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача із відповідною заявою про отримання такої довідки, з огляду на що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України надати ОСОБА_1 довідку з помісячним розрахунком індексації за період з 01.01.2016 по 31.01.2020.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Позивач є звільненим від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.01.2016 по 31.01.2020.

3. Зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.01.2020, з урахуванням проведених виплат.

4. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.