Справа № 448/76/20
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер:448/76/20
Провадження № 2-а/448/40/20
РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Кічака Ю.В.

при секретарі судових засідань - Керницькій Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ригель Андрія Васильовича та Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 13.01.2020р. серії ДП18 №555179,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 08.04.2019р. о 05:10год. інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ригель А.В. винесено щодо нього (позивача) постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП від 13.01.2020р. серії ДП18 №555179, а саме порушення вимог дорожньої розмітки 1.18 з крайньої лівої смуги руху, яка дозволяє тільки рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР. Зазначає, що за дане порушення на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255гривень.

Вказує, що зазначена постанова винесена без наявності адміністративного проступку, без підтвердження жодними доказами та з порушенням його конституційного права на юридичний захист під час розгляду справи.

Покликається на те, що у зазначений день близько 21:00год. рухався транспортним засобом «Fiat Scudo», реєстр.№ НОМЕР_1 по автодорозі в м.Львові, яка мала дві смуги руху, призначені для руху в одному напрямку, які були розділені між собою переривчастою лінією 1.5.Р.34 ПДР. Орієнтовно за 50-100м до перехрестя, обігнавши автомобіль, що загальмував у правій смузі, він (позивач) здійснив переїзд через переривчасту лінію 1.5 ПДР з лівої смуги в праву із розміткою на цій правій смузі про вимогу через перехрестя прямо. Надалі через вказаних 50-100м на перехресті здійснив рух прямо, як і передбачала розмітка 1.18 Р.34 ПДР. Стоп лінію проїхав на зелене мигаюче світло світлофора, що дозволяє рух.

Вказує, що через декілька хвилин після проїзду перехрестя його зупинили працівники поліції, які повідомили, що він (позивач) проїхав на жовте світло світлофора. Стверджує, що не погодившись із зазначеним інспектором(відповідачем) порушенням, повідомив останньому, що проїхав на зелене мигаюче світло світлофора, а тому просить надати докази вчинення ним вказаного правопорушення.

Зазначає, що також надав інспектору письмове клопотання з проханням надати можливість скористатися правовою допомогою адвоката, однак у задоволенні такого було відмовлено.

Покликається також на те, що після того, як не було доведено факту того, що він (позивач) проїхав перехрестя на жовте світло світлофора, інспектор виніс щодо нього постанову за порушення вимог дорожньої розмітки 1.18 з крайньої лівої смуги руху, яка дозволяє тільки рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР. Зазначає, що не згідний із вказаним, оскільки здійснюючи рух у правій смузі із розміткою, яка передбачала рух через перехрестя прямо, на перехресті він (позивач) здійснив рух прямо, як і передбачала ця розмітка 1.18 ПДР у поєднанні із дорожнім знаком 5.16 ПДР.

Зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбачуваного ч.1 ст.122 КУпАП, а єдиним доказом вчинення такого є сама оскаржувана постанова, яка є предметом спору і не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів, оскільки вона є лиш формою санкції правопорушення, аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.04.2018р. у справі №338/1/17.

З огляду на наведене, просить спірну постанову скасувати.

Позивач ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та розгляд справи проводити у його відсутності.

Представники відповідачів - інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ригель Андрія Васильовича та Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справ не подавали.

Частиною 4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Станом на 06.03.2020р. відзив на позов від відповідачів до суду не надійшов, а тому суд розглядає справу за наявними у справі письмовими доказами.

Оскільки позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідачі не з`явилися до суду, суд вважає, що для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст. 194, ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ригель А.В. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №555179 від 13.01.2020р., в якій зазначено, що 13.01.2020р. о 21:54год. водій ОСОБА_1 (позивач) по вул.Городоцькій, 251 в м.Львові керуючи транспортним засобом порушив вимоги дорожньої розмітки 1.18 та з крайньої лівої смуги руху, яка дозволяє рух тільки ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно з постановою до позивача ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у відповідності у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п.8.5.1 Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Суд звертає увагу, що вказані норми КУпАП передбачають відповідальність за умисний характер дій водія, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, позивач ОСОБА_1 покликається на те, що здійснюючи рух у правій смузі із розміткою, яка передбачала рух через перехрестя прямо, на перехресті він (позивач) здійснив рух прямо, як і передбачала ця розмітка 1.18 ПДР у поєднанні із дорожнім знаком 5.16 ПДР України, з огляду на що вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, доказів такого порушення відповідач йому не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Також повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено «Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 розділу І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 9, 10 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 р. IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до п. 5 р. IV Інструкції Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, відповідач у справі не встановлював свідків правопорушення, враховуючи, що правопорушення зафіксовано, як вбачається із оскаржуваної постанови не в автоматичному режимі і позивач ОСОБА_1 заперечував встановлене інспектором правопорушення, не зазначив про обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не зазначено про показання технічних приладів, акти огляду транспортного засобу.

Всупереч встановленому КАС обов`язку доказування, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності його дій при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме як і пояснень самих працівників патрульної служби, які перебували разом із ним в одному екіпажі, так і покази інших свідків, які були безпосередніми очевидцями вчиненого позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що 13.01.2020 року інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ригель А.В. винесено постанову серії ДП18 №555179 відносно позивача ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з інкримінованим правопорушенням ОСОБА_1 заперечує свою вину та звернувся до суду.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Саме до таких висновків дійшов Верховний суд (положення викладено у постанові Верховного суду від 30 травня 2018 року справа №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

Згідно правової позиції ВС/КАС у справі №678/991/17 від 15.11.2018р. відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до правових позицій Верховного суду від 23.10.2019р. по справі №357/10134/17 та від 11.12.2019р. по справі №761/41786/16а, - відсутність доказів свідчить про недоведеність правопорушення.

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що постанова про накладення адміністративного стягнення не підтверджена належними доказами скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, така складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, без дотримання вимог статей 245, 258, 268, 276, 280 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому суд, відповідно до вимог п.3 ст.293 КУпАП, п.3 ч.3 ст.286 КАС скасовує вказану постанову.

Отже, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладено, керуючись статтями 1, 6, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ригель Андрія Васильовича та Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 13.01.2020р. серії ДП18 №555179, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №555179 від 13.01.2020року, винесену інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ригель Андрієм Васильовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 (двохсот п`ятдесяти п`яти) гривень.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст.289, п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ригель Андрій Васильович, місце служби: Управління патрульної поліції в Львівській області ДПП, адреса: 79053, м.Львів, вул.Перфецького, 19.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул.Перфецького, 19.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак