Справа № 200/4749/20-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 р. Справа№200/4749/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення від 09.03.2020 року про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 06.03.2020 року № 1419 згідно п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши: до пільгового стажу період проходження строкової військової служби в лавах Збройних Сил з 23.06.1991 року по 27.02.1992 року та період перебування в учбових відпустках в загальній кількості 177 днів; до страхового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.10.2017 року по 29.02.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 березня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою № 1419 про призначення пенсії згідно з п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

09 березня 2020 року рішенням б/н відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії, посилаючись на те, що стаж позивача на підземних роботах складає 24 роки 08 місяців 14 днів.

Відповідач зазначив у рішенні від 09.03.2020 року, що не врахував до пільгового стажу період проходження строкової військової служби в лавах Збройних Сил з 23.06.1991 року по 27.02.1992 року та період перебування в учбових відпустках в загальній кількості 177 днів.

Крім того, періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.10.2017 року по 29.02.2020 року не враховані до страхового стажу, оскільки, відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до МДЗ України підприємством-роботодавцем.

Позивач вважає, що періоди проходження строкової військової служби в лавах Збройних Сил з 23.06.1991 року по 27.02.1992 року має бути зарахований до його пільгового стажу, оскільки відразу після закінчення служби працевлаштувався на підземну роботу на шахті «Україна» виробничого об`єднання «Селидіввугілля». Вважає, що період перебування в учбових відпустках в загальній кількості 177 днів також має бути зарахований до його пільгового стажу, оскільки під час надання цих відпусток він працював на підземних роботах з повним робочим днем під землею та за ним зберігалось його робоче місце і зарплата підземного працівника.

Крім того, зазначає, що страховий стаж працівника не може ставитися у залежність від неправомірних дій роботодавця щодо неперерахування страхових внесків, тому відповідач мав зарахувати до його страхового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.10.2017 року по 29.02.2020 року, надавши довідки вказаного підприємства про сплату за позивача страхових внесків.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16 червня 2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Позивачем в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі (а.с. 4).

Відповідачем надано письмовий відзив від 04.06.2020 року № 0572-07-7/383 (а.с. 40-44). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач звернувся до управління з заявою № 1419 від 06.03.2020р. про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На дату звернення страховий стаж позивача складав 24 роки 0 місяців 10 днів, в тому числі стаж за ст. 14-25-шахтарі складав 24 роки 08 місяців 14 днів за винятком учбових відпусток.

До пільгового стажу не враховано період проходження строкової військової служби в лавах Збройних Сил з 23.06.1991 року по 27.02.1992 року, оскільки позивач до призову працював не на гірничому підприємстві та період перебування в учбових відпустках в загальній кількості 177 днів згідно довідки ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

До страхового стажу не враховані періоди роботи на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.10.2017 року по 29.02.2020 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до МДЗ України.

Зазначає, що відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу зараховуються періоди діяльності залежно від суми сплачених страхових внесків.

За таких обставин позивачеві було відмовлено у зарахуванні вказаних вище періодів проходження строкової військової служби, знаходження в учбових відпустках та періоди роботи під землею до пільгового та страхового стажу.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 5-7). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 06 березня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 1419 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 50).

Рішенням б/н від 09 березня 2019 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на те, що на дату звернення страховий стаж позивача складав 24 роки 0 місяців 10 днів, в тому числі стаж за ст. 14-25-шахтарі складав 24 роки 08 місяців 14 днів за винятком учбових відпусток (а.с. 15). Отже, на думку відповідача, позивачеві не вистачило встановлених законом 25 років пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що не врахував до пільгового стажу період проходження строкової військової служби в лавах Збройних Сил з 23.06.1991 року по 27.02.1992 року, оскільки позивач до призову працював не на гірничому підприємстві. Також до пільгового стажу не врахований період перебування в учбових відпустках в загальній кількості 177 днів згідно довідки ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

До страхового стажу не враховані періоди роботи на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.10.2017 року по 29.02.2020 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до МДЗ України, про що зазначено в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788).

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Спору між сторонами стосовно відсутності певних записів у трудовій книжці позивача немає.

Стосовно неврахування відповідачем періоду проходження військової строкової служби в ЗСУ з 23 червня 1991 року по 27 лютого 1992 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки Покровсько-Ясинуватського об`єднаного військового комісаріату від 07.02.2020 року № 07/1044 ОСОБА_1 дійсно в період з 23 червня 1991 року по 27 лютого 1992 року проходив військову службу в лавах Збройних Сил (а.с. 12). Проходження строкової військової служби у вказаному періоді також доведено військовим квитком позивача НОМЕР_2 (а.с. 11).

Підставою для не зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової служби в Збройних Силах є те, що заявник на час призову не працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

В період проходження позивачем військової служби діяло «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590 (далі по тексту - Положення).

Пунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

З трудової книжки позивача НОМЕР_3 (а.с. 8-10) вбачається, що після проходження військової служби позивач 23.04.1992 року (а.с. 8 зв.бік) був прийнятий учнем підземного гірничого робочого та направлений на дільницю шахтного транспорту, тому цей період має бути включено до пільгового стажу.

Відтак, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період служби в лавах Збройних Сил з 23.06.1991 року по 27.02.1992 року підлягають задоволенню.

Щодо неврахування відповідачем до пільгового стажу учбових відпусток суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Випускникам закладів професійної (професійно-технічної) освіти денної форми навчання, які навчалися 10 і більше місяців, надається оплачувана відпустка підприємством, установою, організацією протягом перших трьох місяців роботи в ньому. Тривалість щорічної основної відпустки випускників віком до 18 років становить тридцять один календарний день, випускників віком понад 18 років - відповідно до встановленої на підприємстві для робітників відповідної професії, спеціальності, посади.

Пункт 8 Порядку № 637 передбачає, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно довідок № 1-1001 від 07.05.2020 року, виданих ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» встановлено, що ОСОБА_1 під час роботи надавалась учбова відпустка в загальній кількості 177 днів за професією ученик підземного гірничого робочого та машиніст підземних установок (а.с. 24-25).

Суд зазначає, що під час навчання позивач працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, отже, періоди перебування в учбових відпустках також повинні бути зараховані до пільгового стажу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 217 Кодексу законів про працю України на час додаткових відпусток у зв`язку з навчанням (статті 211, 213, 216 цього Кодексу, за працівниками за основним місцем роботи зберігається середня заробітна плата.

Отже, враховуючи те, що за позивачем в період учбових відпусток за основним місцем роботи позивача зберігалась середня заробітна плата, суд приходить висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період перебування в учбових відпустках в загальній кількості 177 днів.

Щодо не врахування до страхового стажу позивача періодів роботи на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.10.2017 року по 29.02.2020 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків до МДЗ України, суд зазначає наступне.

Згідно довідок ВП «Шахта «Котляревська» від 05.05.2020 року підприємством нарахований та сплачений за позивача ЄСВ у спірних періодах роботи (а.с. 20-23).

Суд також бере до уваги факт звільнення господарюючих суб`єктів в зоні проведення АТО на час її проведення. Страховий стаж позивача не може ставитися у залежність через невнесення даних про сплату внеску до МДЗ України з наступних підстав.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-IV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.10.2017 року по 29.02.2020 року з підстав відсутності відомостей про сплату щомісячних внесків та ЄСВ за цей період роботи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 не прийнятих відповідачем зазначених вище спірних періодів проходження строкової військової служби, навчання та роботи позивача є неправомірною і ці періоди мають бути зараховані до страхового та пільгового стажу позивача.

З зазначених підстав рішення управління від 09 березня 2020 року про відмову в призначенні пенсії підлягає скасуванню.

Прийнявши неправомірне рішення, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Відтак, після скасування судом рішення відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 06.03.2020 року № 1419 і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до спеціального та страхового стажу цих спірних періодів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд. 6, ) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09 березня 2020 року про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 березня 2020 року № 1419 про призначення пенсії на пільгових умовах, зарахувавши: до пільгового стажу період проходження строкової військової служби в лавах Збройних Сил з 23.06.1991 року по 27.02.1992 року та період перебування в учбових відпустках в загальній кількості 177 днів; до страхового стажу періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.10.2017 року по 29.02.2020 року.

Стягнути з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16 червня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки щодо апеляційного оскарження визначені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк дії карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова