Справа № 640/18165/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «С К С» до Офісу великих платників податків ДПС та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю «С К С» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Державної фіскальної служби України, у якій просить суд визнати протиправними та скасувати та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 21.09.2018 №924082/36088095, від 20.09.2018 №922398/36088095, від 21.09.2018 №924078/36088095, від 06.04.2018 №638815/36088095, від 27.09.2018 №932217/36088095, від 20.09.2018 №922366/36088095, від 20.09.2018 №922397/36088095; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, видані TOB «С К С» податкові накладні, у реєстрації яких відмовлено вказаними рішеннями.
Під час розгляду даної адміністративної справи позивачем подано заяву від 15.04.2020 щодо вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (т. IV а.с. 70-72).
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2020 позов задоволено.

Позивачем 13.05.2020 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на правову допомогу.

Положеннями частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як було зазначено вище, позивачем до ухвалення рішення у справі подано до суду заяву про подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог та надано відповідну заяву про ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, позивачем виконано вимоги встановлені частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень частин 3, 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на те, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2020 у даній справі ухвалено у порядку спрощеного (письмового) провадження, то питання ухвалення додаткового судового рішення також вирішується у порядку спрощеного (письмового) провадження.

Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем надано до суду копію договору про надання правової допомоги від 30.03.2018, додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 23.10.2018, акта приймання-передачі наданих послуг від 17.04.2020, рахунку на оплату від 22.04.2020 №46, оригінал платіжного доручення від 06.05.2020 №4869 на суму 37500,00 грн.

Офісом великих платників податків ДПС 21.05.2020 подано до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначено про те, що дана справа є справою незначної складності, а також те, що позивачем неодноразово подавались до суду аналогічні позовні заяви, а тому витрати на правову допомогу є неспівмірними.

Крім того, Офісом великих платників податків ДПС зазначено про те, що позивачем пропущено строк, встановлений статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України на подання заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

Суд зазначає, що станом на дату розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення відсутні відомості про дату отримання позивачем рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2020, оскільки рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення до суду не повернулось.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк для подання до суду доказів щодо понесення судових витрат на правову допомогу.

Враховуючи те, що позов ТОВ «С К С» задоволено у повному обсязі, то понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань.

Досліджуючи співмірність заявлених до стягнення судових витрат на правову допомогу (37500,00 грн) зі складністю справи та ціною позову (немайновий характер), суд дійшов висновку про відсутність підстав для присудження на користь позивача суми витрат на правову допомогу у розмірі 37500,00 грн.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб віднесено до категорії справ незначної складності.

Предметом даної справи є протиправність рішень відповідача-1 та зобов`язання вчинити дії, тобто спір має немайновий характер та справа належить до справ незначної складності.

Крім того зазначена в акті приймання-передачі наданих послуг тривалість наданих послуг (7,5 годин) є неспівмірною складності даної справи з урахуванням того, що справу розглянуто без виклику сторін та позивачем неодноразово подавались до суду аналогічні позовні заяви.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що доцільність зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення частково.

Керуючись положеннями статей 139, 143, 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «С К С» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

2. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «С К С» (, адреса: 04073, м. Київ, вул. Куренівська, 14Б) суму витрат на праву допомогу у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г) та Державної податкової служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська Площа, 8) в рівних частинах по 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

3. В іншій частині заяву про ухвалення додаткового судового рішення залишити без задоволення.

Додаткове рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.М. Клименчук