Справа № 420/2038/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2038/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» в особі директора Резниченка Олександра Петровича до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» в особі директора Резниченка Олександра Петровича до Одеської митниці Держмитслужби в якому позивачі просять:

визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UА500030/2020/00033 від 02.03.2020 року та картки-відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500030/2020/000011/2 від 02.03.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон груп», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № 19YG-099, за умовами якого Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у інвойсах.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем була подана до Одеської митниці Держмитслужби електронна митна декларація №UA500030/2020/202485 від 26.02.2020 року. Вказана декларація була подана разом з пакетом супровідних документів.

В митній декларації №UA500030/2020/202485 від 26.02.2020 року митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною договору.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Одеською митницею Держмитслужби не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UА500030/2020/000011/2 від 02.03.2020 року.

У зв`язку з коригуванням митної вартості, Одеською митницею 02.03.2020 року прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500030/2020/00033.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон груп» не погоджується з прийнятим Одеською митницею ДФС рішенням про коригування митної вартості товарів та виданою на його підставі карткою відмови у митному оформленні з огляду на наступне.

Щодо пункту 1 зауважень викладених у рішенні про коригування митної вартості.

Відповідно до п. 1.1. Контракту від 24.10.2019 року, зазначено, що поставка товару відбувається в порядку та на умовах, визначених Контрактом. Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товари, кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину Контракту.

До митного оформлення разом із МД №UA500030/2020/202485 декларантом надані інвойси: від 26.10.2019 року, які і є специфікаціями у відповідності до п. 1.1 Контракту.

Щодо пункту 2 зауважень викладених у рішенні про коригування митної вартості.

Відповідно до п. 4.3. Контракту від 24.10.2019 року № 19YG-099 оплата може здійснюватися, як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу.

Декларантом до митного оформлення надавався: Банківський платіжний документ № 2JBKLJC 0410001 від 17.12.2019 року, що стосується часткової оплати товару, у сумі 65000, 00 дол. США.

Щодо пункту 3 зауважень викладених у рішенні про коригування митної вартості.

Відповідно до положень п. 2 ст. 53 МК України, встановлено перелік документів, які декларант подає разом з митною декларацією органу доходів і зборів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, серед яких - відсутній такий документ, як митна декларація країни експорту або її переклад.

Щодо пункту 4 зауважень викладених у рішенні про коригування митної вартості.

Зовнішньоекономічним договором купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів № 19YG-099 від 24.10.2019 року не передбачено надання документів зі страхування товару покупцю.

FOB (named port of shipment) Термін Інкотермс 2000, 2010 та 2020, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець.

За умовами FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту.

Щодо пункту 6 зауважень викладених у рішенні про коригування митної вартості.

Відповідно до положень ст. 58 МК України при визначенні митної вартості товару, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами.

При постачанні спірного товару вартість тари та пакування включена до ціни товару, яка вказана в інвойсі.

Жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами (специфікаціями), наданими SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» не передбачалось.

Щодо пункту 7 зауважень викладених у рішенні про коригування митної вартості.

До митного оформлення, на підтвердження витрат на експедиторські послуги надавались: договір про організацію перевезення ВІД 28.05.2018 року №250518, укладений між ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТИК» та ТОВ «ОРЛОВ ТРАНС СЕРВІС», банківські платіжні документи №68 від 12.12.2019 року, №2JBKLJC від 17.12.2019, прайс-лист від 01.08.2019 року №006, сертифікати походження.

Відтак, приймаючи Рішення про коригування митної вартості товарів UА500030/2020/000011/2 від 02.03.2020 року та видаючи картку відмови №UА500030/2020/00033 від 02.03.2020 року, Відповідач діяв не у відповідності та не у спосіб, передбачений вимогами чинного законодавства, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 16.03.2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання у справі призначено на 09.04.2020 року.

Ухвалою суду від 16.03.2020 року провадження по справі №420/2038/20 зупинено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником відповідача Одеської митниці Держмитслужби 19.03.2020 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення за трек-номером ОДЕСА ЦОКК 436.

07.04.2020 року за вх. №14872/20 від відповідача Одеської митниці Держмитслужби за підписом М. Грібанова (Начальника Одеської митниці Держмитслужби) надійшов відзив на адміністративний позов.

Відзив обґрунтовано наступним.

Під час митного контролю товарів за митною декларацією (МД) №UА500030/2020/202485 від 26.02.2019 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної вартості.

Одеською митницею ДФС було встановлено, що документи, які надійшли разом з митною декларацією мають розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1)Відповідно до п. 4.2 зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу товарів «вартість кожної партії Товарів визначається відповідно до Специфікації, що складається на кожну партію окремо і є невід`ємною частиною цього контракту», до митного оформлення Специфікації до вище зазначеного контракту не надавались;

2)У наданих до митного оформлення інвойсах не зазначено умови оплати за товар

3)Копія декларації країни відправлення надано без перекладу на українську мову

4)Відповідно до п.2 ч.10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості товару до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюванні товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки, або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією містились розбіжності, були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларантом не було надано до митниці витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України, Одеською митницею Держмитслужби прийнято рішення «Про коригування митної вартості товарів» № UА500030/2020/000011/2 від 02.03.2020 року.

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, між декларантом та Одеською митницею ДФС була проведені консультації шляхом обміну електронними повідомленнями, про що наявний запис у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових ми тої вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За результатом проведених консультації між органом доходів і зборів та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - резервний, про що зазначено у рішенні про коригування митної вартості товарів.

У рішенні «Про коригування митної вартості товарі» обґрунтовано причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номеру митної декларації.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, ч. 1, 2, 3 статті 256 Митного кодексу України Одеською митницею була видані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500030/2020/00033 від 02.03.2020 року та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

З огляду на викладене, Одеська митниця Держмитслужби під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UА500030/2020/000011/2 від 02.03.2020 року, картки-відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500030/2020/00033 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп».

Ухвалою суду від 27.05.2020 року поновлено провадження у справі №420/2038/20.

27.05.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу №420/2038/20 призначено до судового розгляду по суті у відкрите судове засідання на 03.06.2020 року.

03.06.2020 року від представника позивача Адвоката Іващенко А.П. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник Одеської митниці Держмитслужби до судового засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання представник відповідача повідомлений засобами електронної пошти шляхом направлення судової повістки на 03.06.2020 року на адресу .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» (ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» - далі), ЄДРПОУ, 43096047, знаходиться за адресою: 67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Суворова, буд. 2 А, здійснює наступні види діяльності (за КВЕД): 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (основний); 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.65 Роздрібна торгівля іграми та іграшками в спеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.82 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям; 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами відповідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що 24.10.2019 року між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон груп», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № 19YG-099, за умовами якого Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у інвойсах, що складають невід`ємну частину Договору.

На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» поставило Позивачу партію товару: Велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками, нові, без двигуна, у частково розібраному стані для зручності транспортування, для дітей віком від 3-х років, діаметром колеса 16 дюймів: арт. СL-12D0106 200 шт., арт. СL-12D0211 200 шт., арт. СL-12D0373 - 200 шт., арт. СL-12D0485 200 т., арт. СL-12D0671 - 200 шт., арт. СL-14D0106 - 200 шт.; діаметром колеса 14 дюймів: арт. СL-14D0211 200 шт., арт. СL-14D0373 200 шт., арт. СL-14D0485 200 шт., арт. СL -14D0599 - 200 шт.; діаметром колеса 16 дюймів: арт. СL -14D0671 200 шт., арт. СL -16Р1177 200 шт., арт. СL -16Р2255 - 200 шт., арт. СL -16Р3377 - 200 шт., арт. СL -16Р4405 - 200 шт., арт. СL -16Р4482 - 200 шт. арт. СL -16Р4499 - 200 шт., арт. СL -16Р6633 - 200 шт.; діаметром колеса 18 дюймів: арт. СL -18R0059 - 200 шт., арт. СL -18R4003 200 шт., арт. СL - 18R5020 - 200 шт., арт. СL -18R6030 - 200 шт., арт. СL -18R7040 - 200 шт., арт. СL -18R8050 200 шт., арт. СL -18R9060 200 шт.; діаметром колеса 20 дюймів: арт. СL -20Y1551 - 200 шт., арт. СL -20Y2488 - 200 шт., арт. СL -20Y3230 - 200 шт., арт. СL -20Y3585 - 200 шт., арт. СL -20Y4707 - 200 шт., арт. СL -20Y6009 - 200 шт., арт. СL -20Y9703 - 200 шт. Торгівельна марка «CORSO». Виробник «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED». Країна виробництва «CN» (Китай).

З метою здійснення митного оформлення товару ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» до Одеської митниці Держмитслужби 26.02.2020 року була подана митна декларація №UA500030/2020/202485, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

До митного оформлення були подані також наступні документи:

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №80 від 26 02.2020 року,

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №80/1 від 26.02.2020 року

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №80/2 від 26.02.2020 року

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №80/3 від 26.02.2020 року

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №80/4 від 26.02.2020 року,

Автотранспортна накладна (Road consignment note) №80/5 від 26.02.2020 року;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) №ТCU-5912F від 26.10.2019 року;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) №ТCU-5913F від 26.10.2019 року;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) №ТCU-5914F від 26.10.2019 року;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) №ТCU-5915F від 26.10.2019 року;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) №ТCU-5916F від 26.10.2019 року;

Декларація про походження товару (Declaration of origin) №ТCU-5917F від 26.10.2019 року;

Акт Про проведення огляду (переогляду) товарів №UА500110/2020/000281 від 26.02.2020 року;

Банківський документ, що стосується оплати товару № 0410001 від 17.12.2019 року;

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № 4441 від 05.12.2019 року;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 0612 від 05.12.2019 року;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № ТCU -5912F -РR від 26.10.2019 року;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № ТCU -5913F -РR від 26.10.2019 року;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № ТCU -5914F - РR від 26.10.2019 року;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № ТCU -5915F - РR від 26.10.2019 року;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № ТCU-5916F -РR від 26.10.2019 року;

Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № ТCU -5917F - РR від 26.10.2019 року;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів № 19YG-099 від 24.10.2019 року;

Договір про надання послуг митного брокера № 310719/1 від 31.07.2019 року;

Договір (контракт) про перевезення № 31079-72 від 31.07.2019 року;

Акт зважування № 102542 від 25.02.2020 року;

Акт зважування № 102552 від 25.02.2020 року;

Акт зважування № 102557 від 25.02.2020 року;

Акт зважування № 102558 від 25.02.2020 року;

Акт зважування № 102580 від 25.02.2020 року;

Акт зважування № 102585 від 25.02.2020 року;

Копія митної декларації' країни відправлення № 16756676 від 26.10.2019 року;

Пакувальний лист (Packing list) № ТCU-5912F-PL 26.10.2019 року.

Пакувальний лист (Packing list) № ТCU-5913F-PL 26.10.2019 року.

Пакувальний лист (Packing list) № ТCU-5914F-PL 26.10.2019 року.

Пакувальний лист (Packing list) № ТCU-5915F-PL 26.10.2019 року.

Пакувальний лист (Packing list) № ТCU-5916F-PL 26.10.2019 року.

Пакувальний лист (Packing list) № ТCU-5917F-PL 26.10.2019 року.

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ТCU-5912F від 26.10.2019 року;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ТCU-5913F від 26.10.2019 року;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ТCU-5914F від 26.10.2019 року;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ТCU-5915F від 26.10.2019 року;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ТCU-5916F від 26.10.2019 року;

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № ТCU-5917F від 26.10.2019 року;

Коносамент (Bill of lading) № 177XBJN53739 від 30.10.2019 року;

Митна декларація, яку було скориговано № UA500030/2020/202485;

Платіжне доручення від 17.12.2019 року №2JBKLJC0410001.

02.03.2020 року Одеською митницею Держмитслужби винесено рішення №№UA500030/2020/000011/2 «Про коригування митної вартості товарів» та видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500030/2020/00033 від 02.03.2020 року.

У рішенні Відповідачем зазначено наступне.

У поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, зокрема:

1) відповідно п.4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року № 19YG-099 вартість кожної партії Товарів визначається відповідно до Специфікації, що складається на кожну партію окремо і є невід`ємною частиною цього Контракту, до митного оформлення Специфікації до вище зазначеного контракту не надавались;

2) у наданих до митного оформлення інвойсах від 26.10.2019 року №№ №ТCU-5912F, №ТCU-5913F, №ТCU-5914F, №ТCU-5915F, №ТCU-5916F, №ТCU-5917F не зазначено умови оплати за товар. Даний факт викликає сумніви щодо автентичності поданих документів та може свідчити про наявні ознаки підробки. У наданому до митного оформлення банківському платіжному документі від 17.12.2019 №410001 сума оплати не відповідає сумі зазначеній у інвойсах 26.10.2019 року № ТCU-5912 2F, ТCU-59142F, ТCU-5915 2F, ТCU-5916F, ТCU-5917 2F;

3) копія декларації країни відправлення від 26.10.2019 року № 1676000 надано без перекладу на державну мову;

4) (пункт 5 дублює) згідно правил Incoterms умови поставки FОВ передбачають страхування вантажу, проте декларантом не надано відповідного документального підтвердження, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення складових митної вартості товарів;

6) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Зазначені документи декларантом до митного оформлення не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

7) не надані банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури, чим порушено вимоги Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 року № 599;

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України декларанта було зобов`язано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) банківські та платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) переклад митної декларації країни відправлення відповідно до ст. 254 МКУ.

6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

Також декларанту було запропоновано надати за власним бажанням додаткові наявні у нього документи, для підтвердження митної вартості товарів.

Окрім того, в оскаржуваному рішенні Відповідачем зазначено, що Декларантом додатково було надано договір про організацію перевезення ВІД 28.05.2018 року №250518 укладений між ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТИК» та ТОВ «ОРЛОВ ТРАНССЕРВІС», банківські платіжні документи №68 від 12.12.2019 року, №2JBKLJC від 17.12.2019, прайс-лист від 01.08.2019 року №006, сертифікати походження.

Графа платіжного доручення №2JBKLJC від 17.12.2019 містить напис «предоплата», що унеможливлює віднесення даного банківського документу до оцінюваної партії товару, дата відвантаження якого 30.10.2019 року; сума платіжного доручення не відповідає сумі інвойсів, поданих до митного оформлення.

Прайс-лист від 01.08.2019 року № 006 не містить згідно загальноприйнятої світової практики відомостей, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації' щодо умов продажу товару, а саме відмінні характеристики, якість, виробник товару, умови платежу, передбачені системи знижок, термін поставки, характер тари та упаковки, контактні дані (електронна адреса, телефони) продавця;

Підприємство, яке надало документи, що містять відомості про вартість перевезення, зокрема рахунок-фактуру від 05.12.2019 року №4441, договір на перевезення від 31.07.2019 № 31079- 72, довідку від 05.12.2020 року №0612, банківській платіжний документи № 68 від 12.12.2019 року ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТИК» однозначно не ідентифікується з підприємством, що здійснило або замовило перевезення оцінюваного товару відповідно до коносаменту № 177ХBJN53739 від 30.10.2019 року.

Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в частинах другій-четвертій статті 53 МК України.

Враховуючи вище викладене, митним органом скориговано митну вартість товарів.

Митну вартість товару №1 здійснено за резервним методом на рівні 68,0000 дол. США за шт.

За основу відповідачем взято вартість подібних товарів за митними деклараціями (МД) №UA100030/2019/201684, митної декларації від 14.02.2020 року №№UA5000030/2020/201836 та рішення про коригування митної вартості товарів від 25.02.2020 року №UA500030/2020/000008/2

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір в даній справі виник в результаті винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картки-відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Митного кодексу України (далі - МК України)

Згідно ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Відповідач в рішенні про коригування митної вартості зазначив, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Суд не погоджується з зазначеними висновками відповідача з огляду на наступне.

Щодо відсутності Специфікації відповідно до п.4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року № 19YG-099.

Судом встановлено, що відповідно до п 1.1 Контракту № 19УG-099 від 24.10.2019 року чітко вказано, - ...В порядку та на умовах, визначених цим Контрактом, Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товари (далі - Товар), кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту....

Як зазначає позивач, та не заперечує відповідач, до митного оформлення разом із контрактом було надано інвойси від 26.10.2019 року № ТCU-5912F; № ТCU-5913F; №ТCU-5914F; № ТCU-5915F; № ТCU-5916F; № ТCU-5917F які і є специфікаціями у відповідності до п. 1.1 Контракту № 19YG-099 від 24.10.2019 року.

Щодо відсутності у наданих до митного оформлення інвойсах від 26.10.2019 року №№ №ТCU-5912F, №ТCU-5913F, №ТCU-5914F, №ТCU-5915F, №ТCU-5916F, №ТCU-5917F умов оплати за товар, а також вартості пакування, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.3. Контракту від 24.10.2019 року № 19УG-099 оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу.

Згідно до п. 4.3.1. контракту - оплата може проводитись частинами.

Суд звертає увагу, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Окрім того, слід зазначити, що в інвойсах, які було надано позивачем до митного оформлення містяться посилання на Контракт від 24.10.2019 року № 19YG-099, що давало можливість митному органу встановити належність товару, на який постачальником було видано інвойс, до конкретної поставки.

Поставка товару здійснювалась на умовах FOB.

Згідно до розділу А.9 умов FOB Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Крім того, відповідно до розділу 5 Контракту від 24.10.2019 року № 19YG-099 жодних спеціальних умов щодо пакування товару, та її вартості не передбачено.

При цьому поставка товару була здійснена у тарі Постачальника товару, відповідно її вартість вже входить у ціну товару.

Таким чином в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Щодо відсутності перекладу копії декларації країни відправлення від 26.10.2019 року № 1676000.

Відповідно до ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Згідно зі ст.53 МК України, митна декларація країни відправлення, не міститься в переліку основних документів, на підставі яких визначається митна вартість товару, а лише відноситься до додаткових документів. Та копію митної декларації країни походження, декларант має надати лише за умови, що документи визначені у ч.2 ст.53 МК України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або полягає сплаті за ці товари - за умовою її наявності.

В адміністративному позові зазначено, що зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не вбачається, яким саме чином, ненадання перекладу митної декларації країни експорту вплинуло на достовірність визначення ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» задекларованої митної вартості.

Листом Державної митної служби України № 11/6-21-9576 від 05 грудня 2001 року, за змістом якого Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів з питань обкладання ввізним митом товарів та інших предметів, що ввозяться на митну територію України» № 170/97-ВР від 03 квітня 1997 року, затверджено перелік країни з якими Україною укладено торговельно-економічні угоди з надання режиму найбільшого сприяння або національного режиму.

До зазначеного переліку країн входить Китайська Народна Республіка.

Таким чином, у разі складення документа, що подається до митного оформлення, або офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.02.2020 року у справі №520/10709/18.

Щодо страхування вантажу на умовах поставки FОВ.

Так, відповідач зазначає, що декларантом не надано відповідного документального підтвердження, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів.

В наданих до митного оформлення документах що стосуються товарів (зовнішньоекономічний контракт, інвойсах, прайс-листах та інш.) визначена поставка товарів на умовах FOB, але відсутня інформація щодо страхування товарів.

Суд звертає увагу, що в наданому до митного оформлення коносаменті (Bill of lading) № 177XBJN53739 від 30.10.2019 року в графі оплата фрахту міститься напис Freight as arranged, який перекладається з англійської мови фрахт за домовленістю.

FOB (named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (...назва порту відвантаження) термін Інкотермс 2000, 2010 та 2020, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець.

За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. При цьому, суд звертає увагу, що страхування при FOB є зоною відповідальності покупця (Позивача), якщо він вважає, що це потрібно.

Контрактом № 19YG-099 від 24.10.2019 року не передбачено надання документів зі страхування товару покупцю. Правила Інкотермс 2010 також не передбачають обов`язкового надання покупцю (декларанту) документів щодо страхування товару, а лише на його вимогу (такої вимоги не було). Надання вказаних документів митним органам України не передбачено також і міжнародними документами з митної справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.06.2019 року по справі №821/408/18.

У постанові від 24.01.2019 року по справі №821/1697/17 (К/9901/57611/18) Верховним Судом викладена наступна правова позиція:

«При цьому, необумовлення в пункті 4.2 контракту № CHUA170407 від 07.04.2017 про зарахування даних витрат до загальної суми контракту (ціни товару) протилежного не доводить, оскільки сторони контракту, узгодивши умови поставки товару згідно з офіційними правилами Інкотермс 2010, тим самим встановили, що витрати на страхування та транспортування входять до ціни товару.

За таких обставин, вимоги Митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості».

Щодо не надання банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно - експедиційних послуг.

Позивач зазначає, що ним замовлялись транспортно-експедиторські послуги у ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» за договором № 31079-72 від 31.07.2019 року, а вказане підприємство, у свою чергу, представляючи інтереси позивача, замовило послуги з перевезення вантажу у інших компаній (ТОВ «ОРЛОВ ТРАНССЕРВІС»), реквізити якої вказані у автотранспортних накладних: №80 від 26.02.2020 року; №80/1 від 26.02.2020 року; №80/2 від 26.02.2020 року; №80/3 від 26.02.2020 року; №80/4 від 26.02.2020 року.

Окрім того, Відповідач сам констатував даний факт у своєму рішенні про коригування митної вартості, що декларантом додатково було надано:

1)договір № 31079-72 від 31.07.2019 року, укладений між Позивачем та ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС»;

2)договір про організацію перевезення між від 28.05.2018 року № 250518 укладений між ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТИК» та ТОВ «ОРЛОВ ТРАНССЕРВІС»,

3)рахунок на оплату послуг ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТИК» № 4441 від 05.12.2019 року;

4)банківський платіжний документи № 68 від 12.12.2019 року, що у свою чергу є підтвердження сплати Позивачем послуг ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТИК», у розмірі 215372,54 грн.

5)довідка про транспортні витрати ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТИК» №0612 від 05.12.2020 року.

Пунктом 2.1.2. Договору №31079-72 від 31.07.2019 року визначено один з обов`язків ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС»: «Укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т. ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів. За рахунок коштів Замовника (Позивача), проводить розрахунки з ними, оплачує збори та інші платежі...».

Згідно положень статей 929 та 932 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

Враховуючи наведені норми та умови договору № 31079-72 від 31.07.2019 року на виконання умов якого ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» залучило до участі в перевезенні товару Позивача іншого контрагента-перевізника ТОВ «ОРЛОВ ТРАНС СЕРВІС».

Пунктом 3.2 договору №31079-72 від 31.07.2019 року визначено щодо ціни послуг перевізника, а саме що: ціна договору складає сукупність платежів зі сплати належної плати виконавцю та витрат понесених виконавцем в інтересах замовника (Позивача) в цілях виконання зазначеного договору.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» до документів, що підтверджують транспортні витрати можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт, наданих послуг) від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиторських послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури та калькуляція транспортних витрат.

ТОВ «Торгівельна компанія Юніон Груп» надано вичерпний перелік документів, що підтверджують вартість перевезення вантажу із Китаю до митного кордону з Україною.

Щодо невідповідності суми оплати у банківському платіжному документі сумі зазначеній в інвойсах.

Так, у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що у наданому до митного оформлення банківському платіжному документі від 17.12.2019 №410001 сума оплати не відповідає сумі зазначеній у інвойсах 26.10.2019 року № ТCU-5912 2F, ТCU-59142F, ТCU-5915 2F, ТCU-5916F, ТCU-5917 2F.

У платіжному документі від 17.12.2019 №0410001 сплачена сума складає 65000 дол. США.

У Рахунках-фактурах (інвойсах) (Commercial invoice):

№ ТCU-5912F від 26.10.2019 року 19394,22 дол. США.

№ ТCU-5913F від 26.10.2019 року 21788,73 дол. США.

№ ТCU-5914F від 26.10.2019 року 33803,80 дол. США.

№ ТCU-5915F від 26.10.2019 року 18976,44 дол. США.

№ ТCU-5916F від 26.10.2019 року 24138,06 дол. США.

№ ТCU-5917F - PL від 26.10.2019 року 27270,75 дол. США.

Загальна сума зазначена у інвойсах складає 145372 дол. США., що значно вище суми сплаченої за платіжним дорученням від 17.12.2019 №0410001.

Проте, суд звертає увагу Відповідача, що в графі «Призначення платежу» платіжного доручення від 17.12.2019 №0410001 зазначено: «For 1/ SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED 2/HROFT PLAZA NO.76 1312-13133/CN/West Huangpu Road GuandgZhou 008800220 for PRPMNT FOR Bicycles two wheel ACC CNTR N 19YG-099 DD 24.10.2019, POL:CN,POD:UA»

PREPAYMENT FOR (PRPMNT) - авансовий платіж, передоплата.

Відповідно до п. 4.3. Контракту від 24.10.2019 року № 19YG-099 оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу.

З вище викладеного вбачається здійснення передоплати за товар, що не суперечить умовам Контракту.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що надані для митного оформлення товару документи відповідають вимогам частини 2 статті 53 Митного кодексу України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджують ціну товару, яка сплачена Позивачем за ціною, вказаною в контракті (інвойсах, специфікації).

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16

Посилання Відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта усіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Верховний Суд у Постанові від 24.09.2019 року у справі № 807/1131/13-а зазначив:

«Суд касаційної інстанції має підстави вважати, що аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару належить позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. У розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбiжностi, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника».

Крім того, у спірному рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів не навів жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, із застосуванням резервного методу всупереч положенням пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі Суомінен проти Фінляндії Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі Серявін та інші проти України Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії і Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онер`їлдіз проти Туреччини).

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням того, що судом встановлено протиправність оспорюваних рішень, то належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 6 КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15 грудня 2017 року) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України закріплено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, позивач надав повний перелік документації, яка необхідна для визначення митної вартості товару за першим методом за ціною договору, однак внаслідок формального підходу митного органу до дослідження змісту наданих документів суб`єкт владних повноважень дійшов хибного висновку, який мав наслідком порушення прав позивача.

Суд вважає, що митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Згідно з положеннями статті 318 Митного кодексу України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1,4 ст.90 КАС України).

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

З урахуванням як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ суд вважає правомірним стягнення з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» суму судового збору за подання адміністративного позову, оскільки вона була фактично сплачена, зарахована на відповідний рахунок і була «неминучою», так як сплати судового збору є умовою для відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 12, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» в особі директора Резниченка Олександра Петровича до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА500030/2020/000011/2 від 02.03.2020 року.

Визнати протиправною та скасувати картку-відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500030/2020/00033 від 02.03.2020 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп» за рахунок бюджетних асигнувань, суму судового збору за подання адміністративного позову:

за платіжним дорученням №124 від 06.03.2020 року у сумі 21020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 коп.);

за платіжним дорученням №125 від 06.03.2020 року у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія Юніон Груп», ЄДРПОУ, 43096047, адреса: 67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Суворова, буд. 2 А,

Одеська митниця Держмитслужби, адреса: 65078, м.Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, , телефон , факс: , електронна адреса:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.