Справа № 826/13238/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

10 червня 2020 року м. Київ № 826/13238/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін матеріали адміністративної справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Фінанс» (03150, м. Київ,

вул. Червоноармійська, 129, літера А, нежилі приміщення з №1 по №6 (групи

приміщень №90)

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління

Державної фіскальної служби у місті Києві,

Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8)

третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві

(01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-а)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Геліос Фінанс» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - відповідач 1), Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач 2), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві щодо неподання повторно до Головного управління Державної казначейської служби Україні у м. Києві висновку про суми відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Геліос Фінанс»;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про суми відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Геліос Фінанс»;

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо неподання до Державної казначейської служби України узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновку про суми відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Геліос Фінанс»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України подати до Державної казначейської служби України узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначену, в тому числі, у висновку про суми відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Геліос Фінанс».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю, постановлено:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві щодо неподання повторно до Головного управління Державної казначейської служби Україні у м. Києві висновку про суми відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Геліос Фінанс».

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про суми відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Геліос Фінанс»;

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо неподання до Державної казначейської служби України узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновку про суми відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Геліос Фінанс»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України подати до Державної казначейської служби України узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначену, в тому числі, у висновку про суми відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Геліос Фінанс».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року в частині задоволення позовних вимог до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві скасовано, в цій частині прийнято нову постанову, якою позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Фінанс» залишено без задоволення, а в іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року залишити без змін.

12 жовтня 2018 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №826/13238/16 щодо зобов`язання Державної фіскальної служби України подати до Державної казначейської служби України узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначену в тому числі, у висновку про суми відшкодування податку на додану вартість на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Фінанс».

У зв`язку з тим, що вказана частина судового рішення станом на 2020 рік не виконана, представник позивача звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення, у якому просить: стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Фінанс» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість у розмірі 5 109 827,00 грн.

Вказана заява обґрунтована тим, що виконання судового рішення у спосіб, визначений у постанові від 19 січня 2017 року є неможливим через зміни у законодавстві щодо порядку відшкодування ПДВ.

Так, не функціонування Тимчасового реєстру та відсутність інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування ТОВ «Геліос Фінанс» у діючому Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість призводить до того, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року у справі №826/13238/16 є невиконаною з надмірною затримкою. При цьому, право ТОВ «Геліос Фінанс» на отримання відшкодування з Державного бюджету України в розмірі 5 109 827,00 грн. на розрахунковий рахунок платника в установі банку за податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2015 року встановлене постановою Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вказану заяву судом призначено до розгляду в судовому засіданні, однак представники сторін у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вирішуючи заяву представника позивача по суті, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його не можливим.

З аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що зміна способу або порядку виконання судового рішення можлива лише з підстав, що ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

При цьому як зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком.

Як слідує з постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року у даній справі, яка набрала законної сили, підставою звернення платника податків з адміністративним позовом стало те, що органом ДФС не вчинено заходів щодо повернення товариству заявленої у декларації № від 07 квітня 2015 року) та узгодженої з 18 травня 2017 року внаслідок набрання законної сили судовим рішенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року в розмірі 5 109 827,00 грн.

З доданих до заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення матеріалів вбачається, що на підтвердження факту виконання судового рішення ГУ ДПС у місті Києві листом від 10.10.2019 року №24248/10/26-15-43-04-14 повідомило ТОВ «Геліос Фінанс» про те, що Головне управління ДПС у м. Києві не вносить інформацію до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та не є розпорядником зазначених реєстрів.

При цьому, на даний час чинним законодавством не передбачено порядок ведення, механізм відшкодування податку на додану вартість, внесених до Тимчасового реєстру, та структуру такого реєстру.

Отже, доказів того, що рішення суду виконане шляхом відображення суми бюджетного відшкодування позивача за лютий 2015 року в розмірі 5 109 827,00 грн в Реєстрі заяв, а не Тимчасовому реєстрі заяв, відповідач суду не надав. При цьому, факт узгодження вказаної суми податковим органом не заперечувався, відтак слід дійти висновку про те, що за спливом більше трьох років позивачу так і не було відшкодовано з бюджету вказану суму податку на додану вартість.

Як встановлено судом, з моменту виникнення спірних правовідносин відбувалися зміни в податковому законодавстві щодо алгоритму дій платників податків та контролюючих органів в процедурі бюджетного відшкодування.

Так, з 01 квітня 2017 року бюджетне відшкодування податку на додану вартість здійснюється органами казначейства на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, без надання висновків контролюючих органів.

Такий порядок бюджетного відшкодування платнику податків податку на додану вартість відмінний від того, що встановлений в постанові суду від 19 січня 2017 року, та регулюються пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, згідно якого платник податків подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно із підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Зазначений механізм бюджетного відшкодування податку на додану вартість регулюється Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 (далі - Порядок №26).

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

На даний час Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працює, інформація про вказаний реєстр на офіційному сайті ДФС України відсутня, доказів протилежного суду не надано.

В постанові від 12 лютого 2019 року в справі №826/7380/15 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, а тому ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, викладеного в постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 21-881а15, від 17 листопада 2015 року у справі № 21-4371а15, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-2650а15, від 20 квітня 2016 року у справі № 21-452а16, від 07 березня 2017 року у справі № 820/19449/14, про те, що відшкодування ПДВ здійснюється органом Державної казначейської служби України з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 Податкового кодексу України та Порядком №39, оскільки на момент розгляду цієї справи Великою Палатою Верховного Суду вказаний спосіб захисту не є ефективним та не призводить до поновлення порушеного права платника податків.

Оскільки правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 12.02.2019 у справі № 826/7380/15, стосується аналогічних спірних правовідносин, тому враховується судом при вирішенні даної заяви.

Судом встановлено, що з моменту набрання судовим рішення у даній справі, а саме 18 травня 2017 року, по даний час судове рішення так і не виконане, що є неприпустимим та призводить до порушення права позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ.

За таких обставин суд зазначає, що відсутність механізму повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ, що відображені в Тимчасовому реєстрі заяв внаслідок того, що такий реєстр не працює, вказує на обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, що в свою чергу є підставою для зміни способу і порядку його виконання.

Таким чином, з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Геліос Фінанс» протягом більше трьох років позбавлене можливості отримати суму бюджетного відшкодування ПДВ, тому суд дійшов висновку про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 19 січня 2017 року в частині зобов`язання Державної фіскальної служби України подати до Державної казначейської служби України узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначену, в тому числі, у висновку про суми відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Геліос Фінанс», на стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Фінанс» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 5 109 827,00 грн.

Керуючись статтями 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Україна» про зміну способу і порядку виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року у справі №826/13238/16.

Змінити спосіб і порядок виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 січня 2017 року у справі №826/13238/16 в частині зобов`язання Державної фіскальної служби України подати до Державної казначейської служби України узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначену, в тому числі, у висновку про суми відшкодування податку на додану вартість на користь ТОВ «Геліос Фінанс», на стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Геліос Фінанс» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 5 109 827,00 грн.

Ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя А.Б. Федорчук