Справа № 120/1825/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

16 червня 2020 р. Справа № 120/1825/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі:
про: визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області щодо розгляду запиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання інформації від 05.11.2019 року № 393. Зобов`язано Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області розглянути запит Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання інформації від 05.11.2019 року № 393, урахуванням окреслених у рішенні висновків, та правової оцінки суду. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 2102,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області.

12.06.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, у якому останній просить стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує щодо відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, вказуючи на їх неспівмірність з огляду на малозначність цієї справи, а також на те, що позивач значно перевищив обсяг наданої правничої допомоги, так як звернення позивача до суду із однотипними позовами носять системний характер, а у кожній із поданих позовних заяв змінюється лише номер та дата подання запиту до відповідача. Крім того відповідач зазначає, що сума витрат на правничу допомогу не відповідає вимогам розумності та співмірності.

Згідно зі статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що рішення у справі прийнято в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, вирішення питання щодо ухвалення додаткового судового рішення також здійснюється у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення та дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Відповідно до положень статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до частини першої, другої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною третьою статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з положеннями частини першої, сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 та постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18.

Як встановлено судом, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 01.04.2020 року № 393, акт приймання-передачі наданих послуг від 05.06.2020 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 10.06.2020 року, відповідно до яких, на складання позовної заяви, складністю (звичайна) витрачено 4 години, вартість 1 години становить 1000,00 грн., а також платіжне доручення від 19.05.2020 року № 2880 про оплату 4000,00 грн. за надання правничої допомоги згідно з вказаним договором.

За умовами договору про надання правової допомоги від 01.04.2020 року № 393 адвокатське об`єднання приймає на себе доручення Клієнта надавати останньому та в його інтересах оплатну правову допомогу, на умовах, визначених цим Договором, а саме складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з не наданням інформації на запит № 393 від 05.11.2019 року Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області.

Згідно з підпунктом 2.1, 2.2. пункту 2 вказаного договору вартість правової допомоги (гонорар) за цим договором зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг, а вартість однієї години часу витраченого на надання послуг становить 1000,00 грн.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 05.06.2020 року, а також детального опису робіт (наданих послуг) надано позивачу такі юридичні послуги:

- складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з не наданням інформації на запит № 393 від 05.11.2019 року Відділом освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області - вартістю 4000,00 грн.; складність справи - звичайна; кількість часу, витраченого на складання позовної заяви становить 4 години; вартість 1 години часу витраченої на надання послуг становить 1000,00 грн. Таким чином, загальна вартість наданих послуг відповідно до договору становить 4000,00 грн. та розраховувалось наступним чином: 1000,00 (грн.) х 4 (год.) = 4000,00 грн.

Доказом понесення витрат позивача на правничу допомогу є платіжне доручення від 19.05.2020 року № 2880 на виконання умов договору про надання правової допомоги від 01.04.2020 року № 393, згідно з яким позивач сплатив гонорар у розмірі 4000,00 грн.

Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

У той же час, суд погоджується із аргументами відповідача, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Суд не ставить під сумнів вартість однієї години часу, витраченої адвокатом на надання позивачу правових послуг, оскільки відповідний розмір визначений у договорі про надання правничої допомоги.

Однак, кількість часу витраченого адвокатом на складання позовної заяви у даній справі, а саме 4 годин, на переконання суду, є непропорційною складності справи та предмету спору, адже у позові заявлено лише одну вимогу, що пов`язана із розглядом одного запиту позивача про отримання публічної інформації, а усі документи, необхідні для складання і подання до суду позовної заяви були у позивача в наявності. Підготовка позову даної категорії, на переконання суду, не потребує значного обсягу юридичної і технічної роботи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 року по справі № 755/9215/15-ц вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що згідно з інформацією, яка міститься в автоматизованій комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", за період з 31.01.2020 року по 08.05.2020 року адвокатом Кравчуком Михайлом Олександровичем, як представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд", до Вінницького окружного адміністративного суду подано більше 35 позовних заяв про оскарження рішень, дій чи бездіяльності Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області, як розпорядника інформації (адміністративні справи за № 120/376/20, 120/449/20, 120/560/20, 120/561/20, 120/562/20, 120/751/20, 120/752/20, 120/893/20, 120/894/20, 120/895/20, 120/1018/20, 120/1019/20, 120/1020/20, 120/1063/20, 120/1080/20, 120/1081/20, 120/1129/20, 120/1130/20, 120/1131/20, 120/1132/20, 120/1133/20, 120/1376/20, 120/1377/20, 120/1378/20, 120/1380/20, 120/1381/20, 120/1551/20, 120/1552/20, 120/1553/20, 120/1554/20, 120/1570/20, 120/1821/20, 120/1822/20, 120/1823/20, 120/1824/20, 120/1825/20, 120/1830/20, 120/1946/20).

Суд вважає, що наявність такої кількості подібних спорів між сторонами, які є та були предметом розгляду у суді, та ініційовані одним і тим самим адвокатом від імені позивача, безпосередньо впливає на час, який необхідно витрати на оформлення позовної заяви.

Також суд враховує, що предмети позовів у всіх цих справах подібні та стосуються ненадання або відмови у наданні інформації на запити Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про надання відповідачем публічної інформації.

З огляду на викладене, враховуючи обсяг позовної заяви, а також, те що справу віднесено до справ незначної складності, суд вважає, що понесені позивачем витрати у сумі 4000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи, а показники часу на оформлення позовної заяви, які зазначені адвокатом (4 години) є завищеними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що співмірною та розумною у даній справі загальною компенсацією вартості наданих адвокатом послуг є сума 2000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

З огляду на викладене, а також зважаючи на приписи частини 1 статті 139 КАС України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 248, 252, 256, 294, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про ухвалення додаткового рішення у справі № 120/1825/20-а задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу освіти Літинської районної державної адміністрації Вінницької області.

У стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" (, адреса: вул. Волошкова, 51-А, м. Вінниця, Вінницька область, 21034);

Відповідач: Відділ освіти Літинської районної державної адміністрації (, адреса: вул. Героїв Чорнобиля, 15, смт. Літин, Літинський район, Вінницька область, 22300).

Рішення у повному обсязі виготовлене: 16.06.2020 року

Суддя Чернюк Алла Юріївна