Справа № 452/2220/15-а
Суддя: Кравців В. І.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/2220/15-а
П О С Т А Н О В А
23 лютого 2016 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Кравціва В.І.,
з участю секретаря Добрянського І.І.,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісара Самбірського об`єднаного міського військового комісаріату Романовича Михайла Анатолійовича про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення та начальника радіостанції - начальника відділення зв`язку та інформатизації Самбірського об`єднаного міського військового комісаріату Піця Ярослава Володимировича про скасування акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 7 серпня 2015 року подав до суду адміністративний позов про визнання незаконними дій працівника Самбірського ОМВК Піця Я.В. щодо складання акта перевірки і протоколу про адміністративне правопорушення від 20 липня 2015 року та їх скасування, а також визнання протиправними дій військового комісара ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 27 липня 2015 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього, позивача, штрафу у розмірі 510 грн. та скасування вказаної постанови.
У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 20 липня 2015 року в приміщенні Городищенської сільської ради Самбірського району Львівської області начальником радіостанції начальником відділення зв`язку та інформації ОСОБА_2 , котрий представився працівником Самбірського ОМВК в званні старшого прапорщика, однак не пред`явив посвідчення та відмовився від реєстрації його у журналах «Реєстрації перевірок Городищенської сільської ради» та «Перевірок стану воєнного обліку та бронювання військовозобов`язаних Городищенської сільської ради», було проведено перевірку стану виконання плану заходів щодо розгортання та утримання в готовності до використання бази оповіщення, збору і поставки мобілізаційних ресурсів до військового комісаріату, організації ведення військового обліку військовозобов`язаних Городищенської сільської ради.
За результатами перевірки ОСОБА_2 у цей же день було складено «Акт перевірки» у якому було відмічено знаками «+» та «-« про ті вимоги, які входять до вищевказаного плану заходів.
У даному акті не вказано ні місця складання акут, ні дати його складання, ні прізвища того, хто складав цей акт, ні прізвища тих хто був присутній при складанні акту, нічого не вказано про виявлені недоліки, не вказано яке рішення прийняв військовий комісар щодо терміну усунення недоліків виявлених даним актом, також нічого не вказано в розділі «Рішення голови райдержадміністрації».
Даний «Акт перевірки» ніким не підписаний, ніким не затверджений, а отже, згідно чинного законодавства України є нечинним і не може бути підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Однак, незважаючи на грубі порушення, допущені при складанні вищевказаного акта на його основі 20 липня 2015 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, який містить також ряд порушень, а саме: неправдиво вказано про те, що ним не було повідомлено громадян, які повинні були з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; невірно вказано, що він, позивач, не знає своїх функціональних обов`язків та що відсутній відповідний інвентар, обладнання, аварійне освітлення та інше; в протоколі вказані прізвища двох свідків ОСОБА_4 , котрий був присутній при проведенні перевірки, однак є працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , який взагалі не був присутній при проведенні перевірки і працює водієм районного фінансового управління Самбірської РДА; в протоколі не вказано дати, коли було отримано ним, позивачем, цей протокол і відсутній його підпис.
Крім цього, протокол був дооформлений поза межами Городищенської сільської ради і він, позивач, не бачив хто з вказаних свідків підписував цей протокол, однак під вказаними прізвищами стоять підписи, які зроблені одним і тим почерком, вважає, що особа, яка складала цей протокол винила службове підроблення.
На основі вказаного протоколу від 20 липня 2015 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_6 винесено постанову про накладення на нього, Борусовського, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.
Також, у вказаній постанові у третьому абзаці зазначено такий пункт «Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, приходжу до переконання, що громадянин ОСОБА_7 скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП», однак не відомо хто такий ОСОБА_7 , а також яке відношення він має до Городищенської сільської ради.
У даній постанові також відсутня дата та його підпис про отримання цієї постанови, яку він отримав через пошту 1 серпня 2015 року і вона зареєстровано в журналі вхідних документів 3 серпня 2015 року.
Під час судового розгляду ОСОБА_1 у підтримання своїх позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 позов не визнали та пояснили, що згідно абзацу 13 п.2.2 наказу Міністра оборони № 660 від 15.12.2010 року «Про затвердження інструкції з організації ведення військовозобов`язаних і призовників в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях і навчальних закладах» на органи місцевого самоврядування покладається ведення журналу перевірок стану обліку військовозобов`язаних та призовників» (Додаток 5 наказу № 660).
Згідно п.1.6. Наказу Генерального штабу Збройних Сил України № 5 від 09.01.2015 року «Про затвердження Інструкції з організації та ведення районними (міськими) військовими комісаріатами проваджень у справах про адміністративне правопорушення» визначено, що на Р(М) ВК покладається підготовка наказів з питань організації та ведення проваджень у справах про адміністративні правопорушення та у п.2.5. цього наказу зазначено, що для виконання завдань щодо проваджень у справах про адміністративні правопорушення військові комісари зобов`язані призначити осіб, відповідальних за складення протоколів про адміністративне правопорушення. Згідно п.2.4. Наказу військового комісара Самбірського ОМВК № 82 від 06.07.2015 року «Про організацію роботи з проваджень у справах про адміністративні правопорушення в Самбірському ОМВК» відповідальним за виявлення правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення голів сільських, селищних, міських рад, секретаріатів, військових обліковців, керівників підприємств, установ і організацій призначено ОСОБА_2 .
Отже, ОСОБА_2 був уповноваженою особою від Самбірського ОМВК складати протокол про адміністративне правопорушення, однак він не був делегованим на здійснення владних управлінських функцій не може вважатися суб`єктом владних повноважень і його дії, як особи відповідальної за складання протоколу, згідно ст. 18 КАС України не є підсудні місцевому загальному суду.
Крім цього, п.1 ст. 36 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження: сприяння організації призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, строкову військову та альтернативну (невійськову) службу, а також їх мобілізації підготовці молоді до служби в Збройних Силах України, організації навчальних (перевірочних) та спеціальних військових зборів; забезпечення доведення до підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення наказу військового комісара про оголошення мобілізації.
У ст. 15 Закону України «Про оборону» визначено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують зокрема: підготовку громадян до військової служби, а також загальне військове навчання у воєнний час;приписку громадян до призовних дільниць, військовий облік військовозобов`язаних і призовників;призов громадян на строкову військову службу;направлення громадян на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори; організацію та участь у здійсненні на відповідній території заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, територіальною обороною та цивільним захистом;бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час;проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період; проведення заходів щодо військово-патріотичного виховання громадян України; здійснення інших повноважень у галузі оборонної роботи, передбачених законами.
Згідно ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що виконавчі органи сільських селищних, міських рад: планують, організовують і забезпечують мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктів; беруть участь у формуванні проектів основних показників мобілізаційного плану; розробляють мобілізаційні плани, довготермінові і річні програми мобілізаційної підготовки; забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання мобілізаційних завдань (замовлень) підприємствами, установами і організаціями, які залучаються ними до виконання цих завдань (замовлень); організовують під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону; забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; сприяють військовим комісаріатам у їх роботі в мирний час та під час мобілізації; забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 1 ст. 8 Указу Президента України № 15 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» на місцеві органи виконавчої влади за участю органів місцевого самоврядування, із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності покладено обов`язок організувати і забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти у військові частини;
Згідно п. 1 розпорядження голови Самбірської РДА № 11 від 26 червня 2015 року «Про забезпечення проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів на території району у ході шостої черги часткової мобілізації» голів сільських, селищних, міських рад спільно із Самбірським ОМВК зобов`язано організувати і забезпечити впродовж 19 червня 8 липня 2015 року оповіщення військовозобов`язаних і власників транспортних засобів, їх збір та проведення медичного огляду та 9-18 липня 2015 року поставку мобілізаційних ресурсів у військові частини в обсягах визначених Самбірським ОМВК.
1 липня 2015 року ОСОБА_1 отримав три повістки для оповіщення та забезпечення своєчасного прибуття у Самбірський ОМВК військовозобов`язаних у термін з 01.07.2015 року по 06.07.2015 року, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Станом на 27 липня 2015 року жоден військовозобов`язаний не був оповіщений особисто та не з`явився у Самбірський ОМВК, а 6 липня 2015 року ОСОБА_1 подав у Самбірський ОМВК акти за результатами оповіщення вказаних військовозобоі`язаних, згідно яких одна повістка була вручена дружині ОСОБА_10 ОСОБА_11 , проте не надано пояснень чому повістка не була вручена особисто військовозобов`язаному та чому не було здійсненого повторного сповіщення.
Щодо ОСОБА_8 у акті вказано, що він знаходиться за кордоном на роботі., однак на органи місцевого самоврядування покладається обов`язок внесення в п`ятиденний термін до карток первинного обліку військовозобов`язаних і списків призовників змін, які стосуються сімейного стану, місця їх проживання, освіти, місця роботи і посади, повідомлення про всі зміни до 5 числа щомісяця військового комісаріату про зміни облікових даних.
У обліковій картці ОСОБА_8 , що знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_2 вказано, що він тимчасово не працює, а в щомісячних поданнях голови Городищенської сільської ради за період 2013-2015 років немає жодного повідомлення про зміну в облікових даних ОСОБА_8 у тому числі і про зміну місця праці.
Крім цього, згідно п.п.7 п. 252 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України « від 10 грудня 2008 року з моменту оголошення мобілізації виїзд військовозобов`язаних та громадян призовного віку з місця постійного проживання без дозволу районного (міського) військового комісара забороняється.
Голова Городищенської сільської ради Борусовський В.М. не повідомив Самбірський ОМВК про зміну місця праці ОСОБА_8 , ні про порушення ним вимог законодавства про військовий обов`язок і військову службу, а саме про виїзд з місця проживання з моменту оголошення мобілізації без дозволу військового комісара.
Отже, Борусовський, як голова Городищенської сільської ради зобов`язаний був повідомити у щомісячному донесенні у випадку виїзду ОСОБА_8 перед оголошенням мобілізації - про зміну місця праці та виїзд його за кордон, а у випадку виїзду після оголошення мобілізації про порушення ним законодавства про військовий обов`язок і військову службу для притягнення його до відповідальності згідно чинного законодавства.
Ураховуючи наведене ОСОБА_1 допустив грубе порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: неналежне ведення обліку військовозобов`язаних та незабезпечення своєчасного сповіщення та явки військовозобов`язаних за викликом військового комісара Самбірського ОМВК. ( а.с. 32-40)
Вислухавши пояснення позивача та відповідачів, показання свідків, з`ясувавши всі обставин у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову керуючись таким.
Із постанови у справі про адміністративне правопорушення від 27 липня 2015 року, винесеної військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_6 , відомо, що 20 липня 2015 року в процесі проведеної перевірки Городищенської сільської ради Самбірського району Львівської області щодо виконання плану заходів оповіщення, збору і поставки мобілізаційних ресурсів до військового комісаріату, організації ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних в тому числі офіцерів запасу та виконання заходів мобілізації встановлено, що всупереч ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка передбачає обов`язок виконавчих органів сільських, селищних міських рад планувати, організовувати і забезпечити мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктів, поставлене завдання, щодо оповіщення військовозобов`язаних на території Городищенської сільської ради не виконано. 01.07.2015 року сільському голові було видано 3 повістки для оповіщення військовозобов`язаних про виклик у Самбірський ОМВК, станом на 20.07 2015 року жодної повістки військовозобов`язаним по Городищенській сільській раді вручено не було. Вказане свідчить про той факт, що робота виконавчого органу Городищенської сільської ради, сільським головою якої є ОСОБА_1 по плануванню, організації і забезпечення мобілізаційних заходів у Городищенській сільській раді належним чином не проводиться.
Таким, чином, голова сільської ради с. Городище ОСОБА_1 своїми діями (бездіяльністю) грубо порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги Указу Президента від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію» та ставить під загрозу зриву проведення мобілізаційних заходів на території Городищенської сільської ради
Окрім того, в ході перевірки пункту збору Городищенської сільської ради виявлено відсутність ряду документів, а саме: схеми організації ПЗСР, розрахунку оповіщення за місцем роботи, розрахунку оповіщення за місцем проживання, відомості контролю за прибуттям військовозобов`язаних і техніки, журнал обліку обліку військовозобов`язаних, які заявили скарги на здоров`я; картки первинного обліку військовозобов`язаних
Голова сільської ради відмовився надати доступ до картотеки облікових даних мотивуючи це тим,що ключі знаходяться у секретаря, яка знаходиться у відпустці.
Тим самим голова сільської ради порушив абзац 11 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» де вказано, що «виконавчі органи сільських, селищних рад забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному КМУ, п.2. ст.. 1ё5 Закону України «Про оборону», яким на органи місцевого самоврядування покладено обов`язок по веденню військового обліку військовозобов`язаних та призовників. У зв`язку із чим ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 210-1 та накладено на нього штраф в сумі 510 грн. ( а.с 9-10).
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Із супровідного листа, постанови в справі про адміністративне правопорушення від 27 липня 2015 року та конверта вбачається, що зазначена постанова була винесена у відсутності ОСОБА_1 та надіслана йому поштовим відправленням, яке надійшло ОСОБА_1 на адресу сільської ради 01.08.2015 року та зареєстроване
у журналі вхідної кореспонденції 3 серпня 2015 року (а.с. 9-10, 11, 12).
Отже, ОСОБА_1 07.08.2015 року подав адміністративний позов в межах строку звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтями ст. ст. 10 та 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» , орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.
Відповідно до ст. 254 КУпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При складенні протоколу відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Із акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, складеного 10 липня 2015 року вбачається, що 20 липня 2015 року начальником радіостанції начальником відділення зв`язку та інформатизації ОСОБА_2 складено акт на підставі якого складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , яке виявлене 20 липня 2015 року під час перевірки пункту 10 статті 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, не організував прибуття громадян ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які не з`явилися в Самбірський МОВК з певних причин;
п.1 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, не забезпечив мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території Городищенської сільської ради пункт збору Городищенської сільської ради не організовані належним чином, не освітлене табло у пункті збору.; голова сільської ради ОСОБА_12 , який є начальником пункту збору не знає своїх функціональних обов`язків, не забезпечив зберігання обладнання в постійній готовності до роботи відсутні засоби аварійного освітлення, немає канцелярського обладнання, відсутнє сховище для зберігання майна, відсутні функціональні обов`язки посадових осіб ПЗСР, відсутній розрахунок оповіщення за місцем роботи та проживання; порушено абзац 13 ст. 18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не сприяв роботі представника військового комісаріату під час перевірки пункту збору Городищенської сільської ради мотивуючи тим, що ключі знаходяться у секретаря, яка на даний час у відпустці ( а. с. 4-7, 8).
Проте, ОСОБА_2 не є суб`єктом владних повноважень, дії якого можуть оскаржуватися у порядку адміністративного судочинства, а акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії вказаного суб`єкта, що оскаржуються у порядку адміністративного судочинства.
Так, згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем було допущено порушення вимог діючого законодавства, а саме порушено ст. ст. 278, 280 КУпАП, оскільки не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також відповідачем не було проведено всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а тому, враховуючи вищевикладені обставини та порушення, допущенні відповідачем при винесенні постанови, вони є незаконними та необґрунтованими.
Невірна (неповна) кваліфікація правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення свідчить про його неповноту. Такі недоліки унеможливлюють встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Встановивши наявність зазначених недоліків протоколу від 20.07.2015, військовий комісар повинен був відправити вказаний протокол для доопрацювання, однак він на суттєві недоліки протоколу уваги не звернув, а навпаки виніс постанову у якій також міститься рад порушень, зокрема, у третьому абзаці на другій сторінці викладене таке формулювання: «Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, приходжу до переконання, що громадянин ОСОБА_7 скоїв адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерплих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ураховуючи відсутність доказів, на підставі яких можливо зробити однозначний висновок щодо вчинення позивачем зазначеного правопорушення через неповне дослідження всіх обставин у справі і відсутність достатніх та незаперечних доказів винуватості позивача у вчиненому правопорушенні, а також відповідач не довів правомірність своїх дій, які полягають у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, суд приходить до висновку про неправомірність винесення оскаржуваної постанови та накладення на нього адміністративного стягнення, а тому її слід скасувати.
Керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163, 1712 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову військового комісара Самбірського об`єднаного міського військового комісаріату підполковника ОСОБА_6 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - накладення штрафу в розмірі 510 грн.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя