Справа № 806/206/17
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення

за виключними обставинами

12 червня 2020 року м. Житомир справа № 806/206/17

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Гуріна Д.М., суддів Токаревої М.С., Черняхович І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна судова адміністрація України, про визнання протиправними дій, зобов`язання нарахувати та виплатити вихідну допомогу,

встановив:

30 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року за виключними обставинами в адміністративній справі №806/206/17 за позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна судова адміністрація України, про визнання протиправними дій, зобов`язання нарахувати та виплатити вихідну допомогу, в якій просить:

- скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі №806/206/17 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги;

- визнати неправомірною відмову Господарського суду Житомирської області щодо виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги у зв`язку з відставкою;

- зобов`язати Господарський суд Житомирської області нарахувати та виплатити вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою у відповідності до частини 1 статті 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 7 липня 2010 року №2453-VI.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 15 квітня 2020 у справі №2-р(ІІ)/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 Розділу ІІ Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VII Про запобігання, фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні, яким було виключено статтю 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 7 липня 2010 року №2453-VI, що передбачала право судді, який вийшов у відставку, на отримання вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою. Заявник вважає, що такі висновки Конституційного Суду України є підставою для перегляду за виключними обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі №806/206/17 та для прийняття нового рішення про задоволення позову, оскільки Житомирський окружний адміністративний суд, приймаючи рішення від 30 січня 2017 року, керувався положеннями підпункту 1 пункту 28 Розділу ІІ Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VII Про запобігання, фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні, тобто тими положеннями, які були визнані неконституційними.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року відкрито провадження за виключними обставинами та призначено судове засідання на 10 червня 2020 року на 13:30.

15 травня 2020 року через відділ документального забезпечення суду від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Вимоги заяви про перегляд рішення за виключними обставинами заявник підтримує та просить задовольнити (а.с.137, 140).

5 червня 2020 року на адресу Житомирського окружного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами без його участі. У клопотанні, зазначено, що при вирішенні заяви відповідач покладається на розсуд суду (а.с.141).

Представник третьої особи у судове засідання 10 червня 2020 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Про причини свого неприбуття до суду не повідомив.

Враховуючи те, що сторони подали клопотання про розгляд справи без їх участі та у судове засідання не прибули, у судовому засіданні 10 червня 2020 року колегія суддів ухвалою, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, вирішила подальший розгляд справи продовжити у порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 10 червня 2020 року (а.с.142).

11 червня 2020 року до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов відзив Державної судової адміністрації України на заяву ОСОБА_1 , у якій третя особа із посиланням на постанови Верховного Суду від 13.04.2018 у справі №808/833/16, від 11.10.2018 у справі №826/18177/15, від 30.04.2020 у справі №826/15692/16, вказала, що позов не може бути задоволений судом у зв`язку з тим, що на час виходу позивача у відставку виплата вихідної допомоги не була передбачена. Також третя особа із посиланням на постанови Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №820/2462/17, від 25.07.2019 у справі №804/3790/17, від 23.12.2019 у справі №814/1274/17, вказала, що заява про перегляд рішення за виключними обставинами не може бути задоволена, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття Конституційним Судом України рішення від 15.04.2020 №2-р(ІІ)/2020, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності. Окрім того, Верховний Суд у постанові у справі №808/2492/18 відмовляючи у задоволенні заяви, зазначив, що наявність рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 в справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки під час розв`язання спору. На час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення рішення судом закон був чинним та підлягав застосуванню. У цій же постанові Верховний Суд вказав, що в ситуації яка є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до пункту 3 Розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для перегляду постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі №803/206/17 у зв`язку з виключними обставинами, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 10 серпня 1992 року до 12 жовтня 2016 року працював на посаді судді Господарського суду Житомирської області, а також заступником голови та головою суду Господарського суду Житомирської області (а.с.18).

Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року №1600-VIII «Про звільнення суддів» відповідно до пункту 5 частини 5 статті 126 Конституції України, у зв`язку із поданням заяви про відставку звільнено ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Житомирської області (а.с.19-20).

Згідно з наказом Господарського суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року №95-к ОСОБА_1 звільнено з посади судді Господарського суду Житомирської області та відраховано зі штату працівників суду 12 жовтня 2016 року (а.с.16).

При звільненні з посади судді 12 жовтня 2016 року позивачу не було нараховано та виплачено вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою судді, що стало підставою для звернення до суду з адміністративним позовом.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат.

Рішенням у формі листа Господарського суду Житомирської області №04-05/217 від 12 січня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви позивача з підстав відсутності правової норми, яка б передбачала виплату вихідної допомоги при виході судді у відставку, а також з посиланням на втрату чинності статті 136 Закону України від 7 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», згідно із Законом України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».

У постанові від 30 січня 2017 року Житомирський окружний адміністративний суд дійшов до висновку, що на день звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Житомирської області (22 вересня 2016 року) у зв`язку із поданням заяви про відставку (липень 2016 року) у Законі України від 7 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» була відсутня норма, яка б передбачала виплату вихідної допомоги судді, який вийшов у відставку.

З наведених обставин справи вбачається, що позивач був звільнений за Законом України від 7 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», який набрав чинності 28 березня 2015 року і який не передбачав права суддів на отримання вихідної допомоги при звільненні, у зв`язку з чим позивачу і було відмовлено у позові.

Заявник як на підставу перегляду постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі №806/206/17 посилається на визнання неконституційним Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».

Однак, Закон України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» набрав чинності 1 квітня 2014 року і не врегульовував питання виплати вихідної допомоги при звільненні після 28 березня 2015 року і на день звільнення позивача.

З 28 березня 2015 року Закон України від 7 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» був викладений у новій редакції, яка не передбачала права судді першої інстанції на отримання вихідної допомоги при звільненні.

Отже, визнання неконституційними окремих положень Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» не є підставою для перегляду постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року у справі №806/206/17.

Враховуючи наведене суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 361, 369 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 30 січня 2017 року в адміністративній справі №806/206/17 за позовом ОСОБА_1 до Господарський суд Житомирської області Державна судова адміністрація України про визнання неправомірною відмову, зобов`язання нарахувати та виплатити вихідну допомогу.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддями.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби строк оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя Д.М. Гурін

Судді М.С. Токарева

І.Е. Черняхович