Справа № 120/1564/20-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 червня 2020 р. Справа № 120/1564/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 (іден. код - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (код ЄДРПОУ - 04330021, адреса: вул. Новоселів, 1, с. Якушинці, Вінницька область, 23222) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (іден. код - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (код ЄДРПОУ - 04330021, адреса: вул. Новоселів, 1, с. Якушинці, Вінницька область, 23222) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що ОСОБА_1 відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.04.2018 є власником земельної ділянки площею 0,7617 га за кадастровим номером: :01:003:0232, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного 13.04.2018 між позивачем та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №1521. Цільове призначення вказаної земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

05.05.2019 позивач звернувся із заявою до ФОП ОСОБА_3 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На замовлення позивача було розроблено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Згідно із висновком відділу містобудування та архітектури Вінницької РДА про погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки на території Якушинецької сільської ради №03-03-110 від 10.05.2019 встановлено, що частина вищевказаної земельної ділянки знаходиться в межах "червоних ліній" (територія вулиці) та межах охоронної зони ЛЕП.

В подальшому позивач звернувся до Якушинецької сільської ради, як до органу уповноваженого приймати рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки з заявою про затвердження відповідного проекту. 20.03.2020 на 42 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради прийнято рішення №405 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,7617 га, що перебуває у власності ОСОБА_1 із зміною її цільового призначення з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в межах селища Березина, Вінницького району, Вінницької області за кадастровим номером - :01:003:0232.

Вказане рішення позивач вважає протиправним в зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 13.04.2020 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, відповідно до положень ст. 262 КАС України. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

04.05.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Мотивуючи відзив відповідач зазначає, що позивач на власний розсуд замовив виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з "ведення особистого селянського господарства" на "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" на території Якушинецької сільської ради в межах селища Березина Вінницького району Вінницької області.

Також відповідач зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0232, цільове призначення якої бажає змінити позивач площею 0,7617 га, отримана внаслідок поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0068 площею 0,9311 га, яка на підставі розпорядження Вінницької РДА від 14.04.2003 №285 була передана у власність гр. ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та якій в подальшому на підставі розпорядження Вінницької РДА від 27.04.2006 №693 було змінено цільове призначення "для ведення особистого селянського господарства".

Відповідач зазначає, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:003:0232 відноситься до земель, заборону на зміну цільового призначення яких передбачено п.п. "б" п. 15 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, якою передбачено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01.01.2020, не допускається, зокрема зміна цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності громадян, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства.

В силу положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Водночас, відповідно до п.п. 2 п. 9 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Враховуючи, що інших заяв по суті та документів не надходило, визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Дослідивши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.04.2018 є власником земельної ділянки площею 0,7617 га за кадастровим номером: :01:003:0232, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 13.04.2018 між позивачем та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №1521. Цільове призначення вказаної земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

05.05.2019 позивач звернувся із заявою до ФОП ОСОБА_3 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На замовлення позивача було розроблено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Згідно із висновком відділу містобудування та архітектури Вінницької РДА про погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки на території Якушинецької сільської ради №03-03-110 від 10.05.2019 встановлено, що частина вищевказаної земельної ділянки знаходиться в межах "червоних ліній" (територія вулиці) та межах охоронної зони ЛЕП.

В подальшому позивач звернувся до Якушинецької сільської ради, як до органу уповноваженого приймати рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки з заявою про затвердження відповідного проекту.

20.03.2020 на 42 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради прийнято рішення №405 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,7617 га, що перебуває у власності ОСОБА_1 із зміною її цільового призначення з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в межах селища Березина, Вінницького району, Вінницької області за кадастровим номером - :01:003:0232.

Не погоджуючись з рішенням 42 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області за №405 від 20.03.2020, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 14 Конституції України гарантується право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму.

Згідно зі статтею 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно частини 1 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей (частина перша статті 22 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною 3 статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Стаття перша Закону України від 22.05.2003 року № 858-ІV "Про землеустрій" містить визначення поняття "цільове призначення земельної ділянки", згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною 3 статті 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться:

- щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою;

- щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно з частинами 4, 5 статті 186-1 Земельного кодексу України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (абзац 1 частини 6 статті 186-1 Земельного кодексу України).

Частиною восьмою статті 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Як вбачається з оскаржуваної відмови, викладеної в рішенні від 20.03.2020 №405, відповідач посилається на те, що зміна цільового призначення земельної ділянки, що належить позивачу не допускається у зв`язку із законодавчою забороною, встановленою пунктом 15 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, на зміну цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян, для ведення особистого селянського господарства, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до підпункту "б" пункту 15 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Викладене свідчить про те, що коли земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства надана за рахунок земельного паю (шляхом виділення в натурі), цільове призначення такої земельної ділянки не може змінюватися. Якщо ж дана земельна ділянка набута з інших підстав її цільове призначення може бути змінено.

Так, частиною першою статті 81 Земельного кодексу України визначені способи набуття громадянами України права власності на земельні ділянки, якими є: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

При цьому, право власності на земельну ділянку площею: 0,7617 га з кадастровим номером: :01:003:0232, позивач набув за договором купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 13.04.2018 між позивачем та ОСОБА_2 , а не шляхом виділення такої ділянки в натурі (на місцевості) як власнику земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства.

Як вже зазначено вище, згідно з положеннями Земельного кодексу України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, при цьому відмовляючи у зміні цільового призначення земельної ділянки, відповідач має навести вичерпний перелік підстав для відмови.

Проте, наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні підстави не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, що свідчить про те, що таке рішення прийняте відповідачем не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підлягає скасуванню.

Відтак, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у даній частині.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, суд зазначає наступне.

Згідно статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом другим, десятим часини 2 статті 245 КАС України встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У постанові Верховного Суду України від 24.11.2015 року в справі № 816/1229/14, поміж іншого, вказано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З системного аналізу вказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, в якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення (постанови), має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

За правовою позицією Конституційного суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах (рішення КСУ від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 та від 02.11.2004 року № 15-рп/2004).

Окрім того, щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії, слід додатково звернути увагу на судові рішення Європейського суду з прав людини, а саме: Волохи проти України, Свято-Михайлівська Парафія проти України, Гасан і Чауш проти Болгарії, Броньовський проти Польщі, Гавенда проти Польщі, Аманн проти Швейцарії, Олссон проти Швеції, в яких суд дійшов висновку, що вразі зловживання суб`єкта владних повноважень своїм правом та обов`язком, суд для належного та ефективного судового захисту прав та інтересів особи, має право постановити судове рішення, яким зобов`язати суб`єкта владних повноважень на вчинення конкретних дій.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.04.2018 року у справі за № 820/4757/17 (провадження за № К/9901/27437/18) та постанові від 24.07.2018 року у справі за № 806/2254/15 (провадження за № К/9901/6170/18).

У рішенні від 20.10.2011 року Рисовський проти України ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Таким чином, враховуючи протиправність відмови суб`єкта владних повноважень у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється, з огляду на наявність у суду права при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, суд дійшов висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушених прав, який може бути застосований при прийнятті рішення у даній адміністративній справі.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1681,60 грн, належить стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення 42 сесії 7 скликання Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області за №405 від 20.03.2020 "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною їх цільового призначення, що перебуває у власності гр. ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Якушинецьку сільську раду Вінницького району Вінницької області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Якушинецької сільської ради, в межах населеного пункту с. Березина, Вінницького району Вінницької області, за кадастровим номером: :01:003:0232, площею 0,7617 га.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області сплачений судовий збір в розмірі 1681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (іден. код - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ); Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області (код ЄДРПОУ - 04330021, адреса: вул. Новоселів, 1, с. Якушинці, Вінницька область, 23222)

Повний текст рішення складено: 12.06.2020

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна