Справа № 331/364/20
Суддя: Гнатик Г. В.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/364/20
Провадження № 2-а /331/23/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Гнатик Г.В.

за участю секретаря: Дорофєєвої М.А.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Забіяки Еліни Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора УПП в Запорізькій області капрала поліції Забіяки Е.С., серії ЕАК №1982095 про накладення адміністративного стягнення від 16.01.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рухався по вул. Космічній в м. Запоріжжі заїхавши на кільце, де фактично рухався в крайньому лівому ряді, по головній дорозі, не змінюючи напрямку та не перешкоджаючи іншим транспортним засобам, продовжив рух по дорозі (м18) в напрямку гіпермаркету «Метро», біля повороту до гіпермаркету «Метро» позивач, в дзеркало заднього виду помітив поліцейський автомобіль з ввімкненими синьо-красними проблисковими маячками, після чого здійснив зупинку, ввімкнувши сигнал аварійної зупинки. Після зупинки відповідач повідомила про скоєння правопорушення, а саме що позивач нібито не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху при з`їзді з кільця по вул. Складська, буд. 17, чим порушив п. 9.2 ПДР України. Вказане в постанові не відповідає дійсності, більше того в м. Запоріжжі по вул. Складській взагалі немає кільця. Позивач не здійснював повороту ні на право, ні на ліво, а лише продовжив напрямок свого руху прямо не змінюючи напрямок свого руху, тобто не порушуючи п. 9.2 (Б) ПДР України. Вважає постанову такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Жовтневого районного м. Запоріжжя від 17.03.2020 року провадження по справі відкрито.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 205, ч.3 ст. 268 КАС України справу розглянуто у її відсутність.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України , оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.01.2020 року серії ЕАК № 1982095, винесеною капралом поліції 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Забіякою Е.С. до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за те, що ОСОБА_1 16.01.2020 р. о 09:28:45 год., керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку руху, а саме при з`їзді з кільця не увімкнув покажчик правого повороту, чим порушив п. 9.2.б ПДР.

Згідно п.п. б п. 9.2 Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідно напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві посилається на ті обставини, що водій, який в`їжджає на перехрестя з круговим рухом, практично ніякого повороту не виконує, а рухається по тій же смузі руху, яку він вибрав при в`їзді на перехрестя, так він не здійснював повороту ні на право, ні на ліво, а лише продовжив напрямок свого руху прямо не змінюючи напрямку руху, тобто не порушуючи п. 9.2.б ПДР України.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дана правова позиція закріплена в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якій зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В порушення вищевказаних вимог відповідач відзиву на позов не подала та не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття нею вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, які передбачені диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити, на підставі яких доказів поліцейський прийшла до висновку про наявність адміністративного правопорушення, винуватість ОСОБА_1 та наявність інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. В постанові про накладання адміністративного стягнення посилання на такі докази також відсутнє.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, то факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним.

Суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, в даному випадку в порушення вимог ст.19 Конституції України, ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винуватий позивач в його вчиненні, фактичні обставини справи не встановила, належних та допустимих доказів на їх підтвердження не зібрала та не оцінила, доводи позивача не перевірила, в постанові належним чином не обґрунтувала свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідних доказів не навела.

Разом з тим, відповідно до викладених позивачем пояснень у позовній заяві, він правил дорожнього руху не порушував, діяв відповідно до положень ПДР України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у правопорушенні, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, з урахуванням вимог ст. 247 КУпАП про наявність підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241 , 268, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Забіяки Еліни Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1982095 від 16.01.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, складену капралом поліції Управління Патрульної поліції в Запорізькій області Забіякою Еліною Сергіївною і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Г.В. Гнатик