Справа № 642/2169/20
Суддя: Пашнєв В. Г.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №642/2169/20
Провадження №2-адр/642/43/20
Ленінський районний суд м.Харкова у складі:
Головуючого судді: Пашнєва В.Г.,
за участю секретаря судового засідання Гнатенко Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м.Харкова заяву позивача ОСОБА_1 , про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовною заявою до інспектора 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області Кускова Дениса Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 22.04.2020 поштовим зв`язком він отримав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Постанова винесена 14.04.2020 інспектором 4 батальйону 2 роти УПП в Харківській обл. Кусковим Д.С.
Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 28.05.2020 р. адміністративний позов задоволено.

Судом не вирішувалось питання про судові витрати.

03.06.2020 р. до суду надійшла заява позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на його користь в сумі 1000,00 грн.

В підтвердження таких витрат до заяви додано додаткову угоду № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги; акт приймання-передачі виконаних робіт від 28.05.2020 року; копії квитанцій про сплату ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу.

Відповідачем не надано до суду заперечень, клопотання та пояснень, щодо заяви.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Суд, перевіривши заяву, докази по справі, зазначає наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 2ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства Українизаяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

На момент подання представником позивача заяви про ухвалення додаткового рішення строк виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28.05.2020 року не закінчився.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009усправі № 1-23/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. по справі № 61-3416св18.

На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги адвокатських послуг від 21.05.2018 року; акт приймання-передачі виконаних робіт від 28.05.2020 року; копії квитанцій про сплату ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу.

Враховуючи, що витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача щодо розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу, та стягнення на користь позивача суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 1000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 132-139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткове рішення, яким заяву позивача ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча) грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя: В.Г.Пашнєв