Справа № 420/3125/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3125/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Одеса справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕЗЕНТИКА» (вул. Миколи Боровського, 37, м. Одеса, 65035) до Державної податкової служби України (Львівська площа,8, м. Київ, 04053), Головного управлінню ДПС в Одеській області (вул. Семінарська,5, м. Одеса, 65044), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Семінарська,5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом (т.1 а.с.1-24) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕЗЕНТИКА» до Державної податкової служби України (далі ДПСУ), Головного управлінню ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Комісія ГУ ДПС), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС №1483534/40209273 від 11.03.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 31.01.2020 року та зобов`язати ДПСУ зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкову накладну №4 від 31.01.2020 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕЗЕНТИКА», днем її подання, 31.01.2020 року.

Позивач зазначив, що він зареєстрований як суб`єкт господарювання 30.12.2015 року, є платником ПДВ з 01.05.2016 року. Основний вид діяльності оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (код КВЕД 46.49).

В рамках господарської діяльності щодо реалізації раніше придбаного Товару ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» 01.05.2016 року з Приватним підприємством «ТАВРІЯ ПЛЮС» було укладено Договір поставки за №510. На виконання умов вищевказаного Договору протягом календарного місяця, а саме з 03.01.2020 до 28.01.2020 року ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» (Постачальником) були поставлені ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС» (Покупцю) Товари на загальну суму 305 821.30 грн, у тому числі 50 970,22 грн податку на додану вартість.

Факт постачання (придбання), а також відвантаження Товару ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС» (Покупцю) підтверджується видатковими накладними.

За фактом здійснення поставки Товару контрагенту, на виконання вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» сформувало та подало на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкову накладну №4 від 31.01.2020року.

Вищезазначену Податкову накладну згідно Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.02.2020 року за М було доставлено до Державної податкової служби України, але її реєстрацію було зупинено на підставі п.201.16 ст. 201 ПК України. Підставою для зупинення стало те, що ПН/РК відповідає п. 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Також, даною Квитанцією запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» 03.03.2020 року було складено та направлено засобами електронного зв`язку до Комісії ГУ ДПС Повідомлення про подання пояснень та копій документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій по відмовленій Податковій накладній №4 від 31.01.2020 року, що підтверджується квитанцією від 09.03.2020року за №2.

У вказаних Поясненнях було зазначено, що ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» починаючи з 2016 року працює за напрямком реалізації сувенірної продукції в торгівельні мережи супермаркетів Таврії. Головним постачальником Товарів є ФОП ОСОБА_1 . Основна частка продукції з кодом УКТЗЕД отримується від вищезазначеного Постачальника. Продукція відвантажується частками протягом кожного місяця, але податкові накладні виписуються зведені. Тож зазвичай ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» спочатку реєструє свої зобов`язання, а потім уже отримує податковий кредит.

Рішенням Комісії ГУ ДПС №1483534/40209273 від 11.03.2020 року відмовлено в реєстрації Податкової накладної №4 від 31.01.2020 року у зв`язку з не наданням ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» копій документів.

Позивач вважає вказане рішення Комісії ГУ ДПС №1483534/40209273 від 11.03.2020 року протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування позовної заяви щодо неправомірності вказаного рішення позивач зазначив, що у нього наявні всі документи, які підтверджують здійснення господарський операцій за договором від 01.05.2016 року №510 з Приватним підприємством «ТАВРІЯ ПЛЮС».

Проте в квитанції не було визначено які саме документи необхідно надати.

На думку позивача перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не означає, що платнику податку необхідно подати абсолютно всі документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій.

Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 ПК України.

Згідно з пунктом 11. Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року за №520 (далі Порядок №520), Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: - ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; - та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; - та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення комісією регіонального рівня засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Отримавши квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної №4 від 31.01.2020 року ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» направило до Комісії ГУ ДПС повідомлення про надання пояснень та копій документів, до яких були долучені копії договорів та всіх необхідних первинних документів, які підтверджують реальність господарських операцій за наслідками яких така податкова накладна була складена.

В оскаржуваному рішенні Комісії ГУ ДПС №1483534/40209273 від 11.03.2020 року зазначено, що підставою для його прийняття стало ненадання позивачем копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Позивач вказує, що зазначення таких підстав є необґрунтованим з огляду на те, що за оскаржуваним рішенням та спірною податковою накладною ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» були надані Комісії ГУ ДПС копії договорів, видаткових накладних, які підтверджують передачу товару покупцю ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС», а також копії договорів, податкових накладних, підтверджуючих придбання такого Товару у постачальників: ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «БІЛД КАВЕР-КОМПАШ».

Щодо ненадання до комісії ГУ ДПС розрахункових документів на оплату покупцем ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС» Товару, придбаного у ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» за податковою накладною №4 від 31.01.2020 року, то відповідно до договору укладеного між ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» та ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС» покупець зобов`язаний сплачувати постачальнику гроші за товар по мірі його реалізації протягом 30 календарних днів з моменту отримання постачальником звіту про реалізацію товару. В зв`язку з чим на момент складання спірної податкової накладної, а саме 31.01.2020 року, такі платіжні доручення та інші розрахункові документи не могли бути в наявності у позивача. Проте, на даний час копії таких платіжних доручень долучені до позовної заяви.

Позивач звертає увагу на те, що подані TOB «ПРЕЗЕНТИКА» для реєстрації податкової накладної первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Крім того, слід зазначити, що затверджена Порядком №520, форма Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН передбачає, що у разі відмови в реєстрації ПН/РК в ЄРПН з підстав ненадання платником документів, документи, яких на думку контролюючого органу не вистачає, повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа (видаткова накладна, тощо) або групу документів (складські документи тощо), що з урахуванням специфіки господарської операції мають бути надані, але відсутні.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оспорюване рішення містить лише загальне твердження про ненадання платником податків документів без конкретизації (підкреслення, як того вимагає форма такого рішення) конкретного переліку документів, яких, на думку Комісії, не вистачає.

Виходячи з положень ст.2 КАС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної повинно відповідати вимогам щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.07.2019 року по справі №320/6312/18.

Натомість, з прийнятого Комісією ГУ ДПС рішення вбачається, що воно не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є ненадання копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та розрахункових документів. У рішенні не зазначено, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, що свідчить про не дотримано податковим органом вимог пункту 11 Порядку №520. В рішенні не наведено конкретної підстави для відмови в реєстрації податкової накладної, поданої Позивачем до реєстрації.

Безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної, як передумови прийняття оскаржуваного Рішення Комісії ГУ ДПС, надання Позивачем необхідних первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій, свідчить про те, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

Позивач вважає, що належним способом захисту та відновлення порушених прав та інтересів Позивача буде зобов`язання ДПС України провести реєстрацію спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання платником податків до реєстрації.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 14.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (т.2 а.с.41-43).

Представниками відповідачів надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву представники зазначили, що на дату виникнення податкових зобов`язань, згідно з вимогами п. 201.10 ст. 201 ПК України, TOВ «ПРЕЗЕНТИКА» склало податкову накладну: №4 від 31.01.2020 року, в електронній формі та направило її на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних. Згідно отриманої квитанції - податкова накладна прийнята, але реєстрація її - зупинено; запропоновано надати пояснення (копії документів) достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Законом України від 07.12.2017 року №2245-VIII п. 200.16 статті 200 ПКУ був викладений у новій редакції, та з 1 січня 2018 року передбачає, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Представники відповідачів зазначили, що на час винесення оскаржуваного позивачем рішення контролюючим органом, процедура зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з наступним прийняттям рішення про їх реєстрацію / відмову у реєстрації регламентована ПКУ, постановою КМУ від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», постановою КМУ від 29.12.2010 №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних»,

У відповідності до вимог п. 12 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 14 даного Порядку встановлений перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмові« пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (п. 21 Порядку).

З урахуванням фактичних обставин справи, ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної було відправлено засобами електронного зв`язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності операцій по відновленим ПН/РК.

За наслідком розгляду Повідомлення, комісією ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення №1483534/40209273 від 11.03.2020р. - відмовлено у реєстрації податкових накладних, з підстав не надання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних тилових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Представники відповідачів звертають увагу суду, що до наданих договорів не було подано жодного розрахункового документу по договору поставки товарів №3103 від 31.03.2016р між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» та договору поставки товарів №510 від 01.05.2016р між ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» та ПП «ТАВРИЯ ПЛЮС», а також документи на підтвердження виконання даних договорів (Акт прийому-передачі, видаткова накладна, ТТН).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Тобто, показники, визначені п. 44.1 ст. 44 ПК України повинні підтверджуватись первинними документами, які податкові органи мають право вивчати і перевіряти під час проведення перевірок, що обумовлено пп. 20.1.8 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується і підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями) на даних бухгалтерського обліку ґрунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, тобто первинні документи з відображення господарських операцій є основою і для податкового обліку.

Зважаючи на те, що податковий облік ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні»), згідно з даною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є належним чином оформленні первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Зокрема, документом, що засвідчує факт надання послуг, виконання робіт, є належним чином оформлені документи.

Таким чином, рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної - є повністю обґрунтованим.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що у відзиві не спростовані твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, не спростовані доводи про протиправність рішення №1483534/40209273 від 11.03.2020 року щодо відмови в реєстрації податкової накладної №4 від 31.01.2020 року, складеної на виконання господарської операції, правомірність вчинення якої не оспорено, наслідки якої відображені позивачем у власній податковій звітності, що нерозривно пов`язане з правом контрагента на податковий кредит визначений в такій податковій накладній.

Представник позивача також звернув увагу на те, що твердження представника відповідача, що спірні правовідносини регламентовані Постановою КМУ №117 є необґрунтованим, оскільки вказана Постанова №117 від 21.02.2018 року втратила чинність 01.02.2020 року на підставі Постанови КМ № 1165 від 11.12.2019 року. Рішення Комісії ГУ ДПС щодо відмови в реєстрації податкової накладної №4 від 31.01.2020 року було прийняте 11.03.2020 року №1483534/40209273. Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин вищевказаний нормативно-правовий акт не був чинним та не підлягав до застосування.

Як зазначено у п.201.16 ст.201 ППКУ, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Додатку №3 до Порядку №1165 наведені «Критерії ризиковості здійснення операцій». Належної мотивації підстав та причин віднесення ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» до п.1 «Критерії ризиковості здійснення операцій» рішення ГУ ДПС не містить.

Порядком №1165 регламентований порядок прийняття рішень комісією. Представниками відповідачів не надано доказів додержання вимог п.44 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 за №1165, результатів проведених перевірок поданих платником податку копій документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Також, не надано копії протоколу засідання Комісії під час прийняття оскаржуваного Рішення №1483534/40209273 від 11.03.2020 року, матеріалів щодо роботи комісії, тощо.

Відтак, відповідачами документально не доведено додержання процедури розгляду матеріалів.

Позивачем надано письмове пояснення, додані документи, на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, до яких застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201,16 ст.201 Податкового кодексу України.

Отже, позиція відповідачів щодо ненадання позивачем письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, до яких застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16 ст.201 ПКУ, є необґрунтованою.

Позивачем, надані документи та пояснення, достатні для прийняття контролюючим органом Рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкової накладної №4 від 31.01.2020 року складеної ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА».

В зв`язку з викладеним, рішення Комісії ГУ ДПС №1483534/40209273 від 11.03.2020 року є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Дослідивши надані учасниками справи докази у їх сукупності, суд встановив, що ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» є юридичною особою, зареєстровано 30.12.2015 року. Платник ПДВ з 01.05.2016 року. Основний вид діяльності за КВЕД: 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

01.05.2016 року між позивачем (постачальник») та ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС» (покупець) укладений договір постачання №510, згідно з п.1.1, п.1.2 цього Договору ФОП ОСОБА_2 зобов`язується поставити та передати у власність ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» Товар (Товари), а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар (Товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ціну). Найменування Товару (Товарів), кількість Товару (Товарів), ціна Товару (Товарів), а також інша необхідна інформація вказуються Продавцем в рахунку Продавця, а також у товаросупровідних документах.

Відповідно до п.2.1. Договору факт передачі Товару у власність Покупцеві оформляється Сторонами шляхом підписання двостороннього Акту прийому-передачі Товару або Видаткової накладної, які підписуються обома Сторонами у момент передачі -приймання Товару. Покупець несе ризик випадкової загибелі (або пошкодження) Товару лише з моменту підписання обома Сторонами Акту прийому-передачі Товару або Видаткової накладної. Згідно з п. 2.2. Договору моментом переходу права власності на Товар від Продавця до Покупця вважається дата підписання Сторонами вищевказаного Акту прийому-передачі Товару або Видаткової накладної.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що оплата вартості (ціни) Товару здійснюється Покупцем на умовах після оплати 100% вартості (ціни) Товару протягом 60 (шістдесяти) банківських днів з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі Товару або Видаткової накладної. Згідно з п. 3.4. Договору датою оплати вартості (ціни) Товару (чи його частини) вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок Продавця.

На виконання Договору позивачем поставлялась покупцю продукція, яка ним була придбана у інших контрагентів. Здійснення господарських операцій по придбанню та постачанню дедукції підтверджена первинними документами.

На виконання приписів п. 187.1 ст. 187, п. 201.10. ст.201 ПКУ позивачем складено зведену податкову накладну №4 від 31.01.2020 року та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції від 05.02.2020 року податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК (т.1а.с.33).

На підтвердження реальності вчинення господарських операцій позивач надав пояснення та документи, які прийняті до розгляду. Однак, рішенням Комісії ГУ ДПС №1483534/40209273 від 11.03.2020 року відмовлено в реєстрації податкової накладної №4 від 31.01.2020 року з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (т1 а.с.42-43).

Позивач не погодившись з вказаним рішенням звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини виникли між сторонами стосується питань оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.

За правилами п.185.1 ст.185 ПКУ операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 ПКУ вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано податкову накладну №4 від 31.01.2020 року та надіслано її до ЄРПН, проте реєстрація цієї податкової накладної була зупинена.

Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

21.02.2018 року постановою КМУ №117, яка набрала чинності 22.03.2018 року, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №117). Вказаний Порядок втратив чинність у зв`язку з прийняттям постанови №1165 від 11.12.2019 року, яка набрала чинність 01.02.2020 року.

Податкова накладна № 4 складена 31.01.2020 року, а квитанція про те, що документ доставлений до ДПС України, прийнятий, але реєстрація зупинена, сформована 05.02.2020 року.

Таким чином, є обґрунтованим твердження позивача, що спірні правовідносини регламентуються не постановою КМУ №117 як стверджує відповідач, а постановою КМУ №1165 від 11.12.2019 року.

Згідно з п.7, п.8 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого постановою КМУ №1165 від 11.12.2019 року, разі коли за результатами автоматизованого моніторингу ПН/РК встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У відзиві представник відповідача посилається на застосування постанови КМУ №117, яка втратила чинність з 01.02.2020 року згідно з постановою КМУ№1165 від 11.12.2019 року, відповідно у відзиві відсутні обґрунтування наявності підстав для зупинення податкової накладної, яка передбачена п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, які затверджені постановою КМУ №1165 від 11.12.2019 року, дія якої розповсюджується на спірні правовідносини, оскільки набрала чинності 01.02.2020 року.

Згідно з п.11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У той же час п.3 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування) и строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, але при наявності у платника надати ці документи до спливу 365 днів.

Тобто зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

При таких обставинах, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Зокрема, позивач зазначив, що він на його думку надав необхідні документи для підтвердження господарських операцій за договором від 01.05.2016 року №510 з Приватним підприємством «ТАВРІЯ ПЛЮС», а що стосується ненадання до комісії ГУ ДПС розрахункових документів на оплату покупцем ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС» Товару, придбаного у ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» за податковою накладною №4 від 31.01.2020 року, то відповідно до договору укладеного між ТОВ «ПРЕЗЕНТИКА» та ПП «ТАВРІЯ ПЛЮС» покупець зобов`язаний сплачувати постачальнику гроші за товар по мірі його реалізації протягом 30 календарних днів з моменту отримання постачальником звіту про реалізацію товару. В зв`язку з чим на момент складання спірної податкової накладної, а саме 31.01.2020 року, такі платіжні доручення та інші розрахункові документи не могли бути в наявності у позивача. Позивач зазначив, що даний час копії таких платіжних доручень долучені до позовної заяви.

З огляду на те, що позивач мав право надати документи протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування, то прийняття оскаржуваного рішення є передчасним.

З іншої сторони Порядок №520 вимагає від Комісії розглянути протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, та прийняти рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, в цієї частині Порядок №520 не відповідає вимогам до законодавства щодо його якості.

Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Будченко проти України», рішення у справі «Скордіно проти Італії »

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Судом встановлено ПН №4 від 31.01.2020, сформована позивачем на суму ПДВ поставленого товару у відповідності до умов Договору від 01.05.2016 року №510 з Приватним підприємством «ТАВРІЯ ПЛЮС» та підтверджується первинними документами, відповідно є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню Рішення Комісії №1483534/40209273 від 11.03.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 31.01.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України представники відповідачів не спростували належними та допустимими доказами твердження позивача про наявність всіх первинних документів щодо здійснення господарської операції.

Факт зупинення реєстрації податкової накладної та відмови у її реєстрації в ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності постачання товару, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна. Позивачем були надані суду всі документи, які підтверджують не тільки факт постачання товару, а і здійснення господарських операцій по їх придбанню та оплаті. Тому суд доходить висновку, що видаткова накладна №4 від 31.01.2020 повністю відповідає вимогам законодавства.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що рішення Комісії ГУ ДПС №1483534/40209273 від 11.03.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 31.01.2020 року в ЄРПН є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання ДПСУ зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №4 від 31.01.2020, проте суд вважає необхідним зобов`язати ДПСУ зареєструвати податкову накладну датою 05.02.2020 року,оскільки згідно з квитанцією документ доставлено 05.02.2020 року.

Відповідно до пунктів 2, 10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

У разі надходження до ДПСУ рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відповідно до абзацу 22 пункту201.10 ст.201 ПКУ, відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків щодо права на формування податкового кредиту, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПСУ провести реєстрацію ПН №4 в ЄРПН датою 05.02.2020 року.

Такий спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00грн. - за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕЗЕНТИКА» (вул. Миколи Боровського, 37, м. Одеса, 65035, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа,8, м. Київ, 04053, ), Головного управлінню ДПС в Одеській області (вул. Семінарська,5, м. Одеса, 65044, ), Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (вул. Семінарська,5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1483534/40209273 від 11.03.2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 31.01.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою 05.02.2020 року податкову накладну №4 від 31.01.2020 року, яка складена Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРЕЗЕНТИКА» та направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕЗЕНТИКА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2101,00 (дві тисячі сто одна грн 00 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.