Справа № 490/2130/19
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/70/2020 Справа № 490/2130/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

Головуючого судді - Черенкової Н.П.

при секретарі - Янкевич В.С.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 987293 від 01.03.2019року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач здійснював обгін іншого транспортного засобу через переривчасту, а не суцільну лінію дорожньої розмітки, після чого відповідно до п.14.2 Правил дорожнього руху України, повернувся на свою смугу руху.

Додатково позивач повідомляє, що пунктом 8.1 Правил дорожнього руху України передбачені види засобів регулювання дорожнього руху, а заборона перетинати суцільні лінії передбачена пунктом 1 розділу 34 ПДР, в той же час цим розділом зазначено, що навіть суцільну лінію 1.1,як виняток, дозволяється перетинати з метою обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год.,та вказав, що такі обставини працівниками поліції встановлені не були.

Окрім того, посилався на те, що ним було запропоновано працівнику поліції проїхати на місце здійснення обгону, щоб переконатись в наявності там преривчастої лінії дорожньої розмітки, оскільки до змісту постанови, місцем розгляду справи,тобто місце де були розташовані працівники патрульної поліції зазначено 167 км автодороги Н-24, а місцем вчинення правопорушення зазначено 166 км автодороги, на що працівник поліції відмовив та вказав , що там дійсно переривчаста лінія, але іншого типу. Отже, позивачу не зрозуміло яким чином працівником поліції відмовившись від огляду ділянки дороги, де був здійснений обгін, на відстані 1 км, було зроблено висновок про наявність на тій ділянці дороги суцільної лінії.

Позивач вказував, що відсутні беззаперечні та переконливі докази, які б свідчили його провину та вважав що винесена відносно нього постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14, в якій вказано, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилалась особа, чи висловлених останнім доводів.

В порядку виконання вимог ст.171 ч.3 КАС України для можливості визначення територіальної підсудності зроблений 14.03.2019 року запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області.

Відповідь на запит надійшла 01.04.2019 року та передана судді 16.04.2019 року.

Ухвалою від 17.04.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.06.2019 року.

11.06.2019 року від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, та просив розглядати справу за його відсутності.

12.06.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі

При цьому, зазначено, факт правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 є наявним та підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом з відео реєстратора.

Окрім того, відповідач зазначив, що на відеозаписі 043002493 зафіксовано виїзд на смугу зустрічного руху легкового автомобіля світлого кольору та здійснення ним обгону декількох транспортних засобів, а саме великовантажного т/з синього кольору та «Газелі» світлого кольору. Також відеозаписом зафіксовано номерний знак т/з під керуванням правопорушника (01:02 хв.) Т/з постійно знаходився в полі зору інспекторів та технічного приладу з функцією -фото, відеозапису, тому повністю виключається можливість помилкової ідентифікації т/з, водій якого порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 Додатку 2 ПДР України.

На відеозаписі 02494 водієві було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На відеозаписі водієві було оголошено зміст винесеної постанови та вручено її копію.

Згідно п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і відволікатися від керування цим засобом у дорозі та вказував, що відповідно до п. 1.1 Додатку 2 ПДР України, (вузька суцільна лінія) - поділяє потоки протилежних напрямків і позначає межі смух руху на дорогах;позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено;позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчик для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

У відзиві відповідач вказував, що лінії,зазначені в п.п. 1.1 і 1.3 ПДР перетинати забороняється. Як вийняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд , перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год., вважав дії позивача такими, що не підпадають під виключення встановлені для вузької суцільної лінії, оскільки позивач здійснив обгін декількох транспортних засобів, що рухались на невеликій відстані один від одного.

Відповідач вважав, що поліцейський врахував всі необхідні обставини при розгляді справи та виніс постанову відповідно до чинного законодавства посилаючись на ст. 33 КУпАП, відповідно до якої, при накладенні стягнення мають враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому слід вважати, що стягнення було накладено правомірно та у відповідності до вимог КУпАП та вказував що відповідно до п. 5 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція), поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення враховує наступні факти:

1)Чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2)Чи правильно складено протокол(якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)Чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, прочас і місце її розгляду(якщо справа не розглядалась на місці);

4)Чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)Чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Сторони до судового засідання не з`явились, просили про розгляд справи у їх відсутність.

Судом закрито підготовче судове засідання та постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст.205 КАС України.

Обставини справи, встановлені судом.

Згідно постанови серії НК № 987293 від 01.03.2019 року, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Kia Rio, номерний знак НОМЕР_2 та, рухаючись по дорозі Н-24 «Миколаїв-Благовіщенське» 167 км здійснив виїзд насмугу зустрічного руху, при цьому перетнувши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п. 1.1 Додатку 2 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255.00 грн. відповідно до санкції статті.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно до ч.2, ч.4, ч.7 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 34.1. ПДР України розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Розмітка 1.1 має синій колір, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині.

Одночасно п. 14.6 Правил дорожнього руху України вказує, щообгін заборонено:a)на перехресті.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Судом встановлено, що при розгляді адміністративної справи поліцейським були роз`яснені процесуальні права позивачу, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення від 01.03.2019 року та наявним відеозаписом.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 459/72/17, суд касаційної інстанції дійшов висновку про обгрунтованість дій відповідача, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудного реєстратора інспектора поліції.

У постанові серії НК № 987293 від 01.03.2019року в п.8 зазначено, що в якості доказів додано відеозапис ВЕ00262.

На дослідженому відеозапису, доданому до відзиву на позовну заяву,вбачається, що водій автомобіля Kia Rio сірого кольору з номерним знаком НОМЕР_2 дійсно здійснив обгін транспортного засобу на перехресті,та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки п. 1.1. Додатку 2 ПДР України, чим порушив ч.1 ст. 122 КУпАП України.

Таким чином, суд вважає, що факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення та відеозаписом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статею 75 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість дій відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення пункту 1.1 додатку 2 України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними, у зв`язку з чим такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 78, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 04.06 .2020 року.

Суддя Черенкова Н.П.