Справа № 540/978/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/978/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.02.2020 р. № 0-2103,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.02.2020 р. № 0-2103, яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 19659 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на підставі свідоцтва про право власності від 04.02.2011 р. належить 1/2 частина нежитлових будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Нежитлові будівлі мають загальну площу 942,2 кв. м, при цьому житловий будинок площею 92 кв. м є самочинним будівництвом, у зв`язку з чим не є базою оподаткування для податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Рішенням XXХІI сесії VII скликання Генічеської міської ради Херсонської області від 22.05.2018 р. № 742 "Про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік" визначено ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних і юридичних осіб, в залежності від типів таких об`єктів нерухомості у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування згідно з додатком № 1 до цього рішення. Податковий орган при визначенні ОСОБА_1 податкового зобов`язання в сумі 19659 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначив зобов`язання виходячи з 0,5 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр бази оподаткування за наступною формулою: (4173 грн. х 0,5 %) х 942,2 кв. м = 19659 грн. В той же час, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11.10.2019 р. по справі № 540/1482/19 частково задоволено позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про нарахування податкового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік". Судом встановлено, що розмір податку за "Гаражі наземні" має становити 1883,09 грн. ((3723 грн. х 0,2 %) х 252,9 кв. м); розмір податку за "Склади та сховища інші" - 8233,41 грн. ((3723 грн. х 0,5 %) х 442,3 кв. м); ставки на такі об`єкти нерухомого майна як майстерні, кузня, котельня, вбиральня, підвал, прохідна у рішенні Генічеської міської ради від 29.06.2017 р. № 457 відсутні, а відтак загальна сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що належить до сплати позивачу, становить 1883,09 грн. + 8233,41 грн. = 10116,50 грн. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін. Зазначає, що рішенням Генічеської міської ради від 22.05.2018 р. № 742 встановлено аналогічні відсотки до розміру мінімальної заробітної плати, що і рішенням Генічеської міської ради від 29.06.2017 р. № 457. Також вказує на те, що рішення Генічеської міської ради від 22.05.2018 р. № 742 не було оприлюднено в офіційних засобах масової інформації, а тому його не можливо вважати таким, що підлягає застосуванню контролюючим органом з метою оподаткування у 2019 році.

Ухвалою від 16.04.2020 р. у справі відкрито спрощене провадження, відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в загальному позовному провадженні, визначено здійснювати розгляд справи без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

08.05.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 як за власником рахується нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 942,2 кв. м (з них виділено житловий будинок загальною площею 92 кв. м). ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі здійснено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та було винесено податкове повідомлення-рішення від 11.02.2020 р. № 0-2103 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік у сумі 19659 грн. Так як, позивач володіє нежитловою будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 942,20 кв. м, то з урахуванням встановлених рішенням Генічеської міської ради від 22.05.2018 р. № 742 ставок було визначено зобов`язання у сумі 19659 грн. (4173 грн. х 0,5 %) х 942,2 кв. м. Рішення Генічеської міської ради від 22.05.2018 р. № 742 оприлюднено на офіційному сайті Генічеської міської ради, а тому доводи позивача про незастосування вказаного рішення у 2019 році є безпідставними.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п.10 ч.1 ст.4 КАС України).

Оскільки від учасників справи не надійшло клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає адміністративну справу на підставі матеріалів, які в ній містяться.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлових будівель загальною площею 942,2 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право власності НОМЕР_1 , виданим 04.02.2011 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною Н.М. та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі здійснено позивачу розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та винесено податкове повідомлення-рішення від 11.02.2020 р. № 0-2103 про визначення суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік у сумі 19659 грн.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду з позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України.

Статтею 8 ПК України передбачено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до пп.10.10.1 п.10.1 ст.10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі (п.10.3 ст.10 ПК України).

Згідно п.12.3 ст.12 ПК України (в редакції, чинній на час прийняття рішення органом місцевого самоврядування) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до пп.12.3.2 п.12.3 ст.12 ПК України при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

У відповідності до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України).

Відповідно пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Приписами пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України встановлено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Пунктом 1.5 рішенням XXХІI сесії VII скликання Генічеської міської ради Херсонської області від 22.05.2018 р. № 742 "Про встановлення місцевих податків і зборів на 2019 рік" визначено ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних і юридичних осіб, в залежності від типів таких об`єктів нерухомості у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування згідно з додатком № 1 до цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, загальна площа нежитлових будівель, належна позивачу, становить 942,2 кв. м.

Відповідно до свідоцтва на право власності ВРЕ 605702, виданим 04.02.2011 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною Н.М., нежитлові будівлі складаються із таких об`єктів: сарай літ."Б" площею 69,6 кв. м, гараж літ."В" площею 252,9 кв. м, майстерні із прибудовою літ."В1", "в1" площею 147,1 кв. м, кузня літ."Г" площею 25,9 кв. м, склад з прибудовою літ."Д", "д" площею 101,4 кв. м, котельня літ."в" площею 7,7 кв. м, сарай літ."І" площею 30,5 кв. м, сарай літ."З" площею 40 кв. м, навіс літ."О" площею 149 кв. м, сарай літ."Є" площею 51,8 кв. м, вбиральня літ."М" площею 3,5 кв. м, підвал літ."К" площею 45 кв. м, прохідна літ."Л" площею 17,8 кв. м.

Відповідач вказує на те, що оскільки, позивач володіє нежитловою будівлею за адресою: Херсонська область, м.Генічеськ , вул .Воровського , 73, загальною площею 942,2 кв. м, то з урахуванням встановленої рішення Генічеської міської ради від 22.05.2018 р. № 742 ставки податку у розмірі 0,5 % від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року, розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік становить 19659 грн. ((4173 грн. х 0,5 %) х 942,2 кв. м).

В той же час позивач, з посиланням на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11.10.2019 р. у справі № 540/1482/19, стверджує, що ставка податку за гараж складає 0,2 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 року, за 1 кв. метр бази оподаткування, а ставки на такі об`єкти нерухомого майна як майстерні, кузня, котельня, вбиральня, підвал, прохідна у рішенні Генічеської міської ради від 22.05.2018 р. № 742 не встановлено. Тому відповідачем невірно здійснено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до додатку № 1 до рішення Генічеської міської ради від 22.05.2018 р. № 742 об`єкти нерухомого майна нежитлового призначення оподатковуються за наступними ставками: код 1242.1 "Гаражі наземні" - 0,2 %; код 1252.9 "Склади та сховища інші" - 0,5 %.

Відтак розмір податку за "Гаражі наземні" має становити: гараж літ."В" площею 252,9 кв. м. (4173 грн. х 0,2 %) х 252,9 кв. м = 2110,70 грн.

Розмір податку за "Склади та сховища інші" має становити: сарай літ."Б" площею 69,6 кв. м, склад з прибудовою літ."Д", "д" площею 101,4 кв. м, сарай літ."І" площею 30,5 кв. м, сарай літ."З" площею 40 кв. м, навіс літ."О" площею 149 кв. м, сарай літ."Є" площею 51,8 кв. м. Загальна площа 442,3 кв. м (4173 грн. х 0,5 %) х 442,3 = 9228,59 грн.

Суд відмічає, що ставки на такі об`єкти нерухомого майна як майстерні (площа 147,1 кв. м), кузня (площа 25,9 кв. м), котельня (площа 7,7 кв. м), вбиральня (площа 3,5 кв. м), підвал (площа 45 кв. м), прохідна (площа 17,8 кв. м) у рішенні Генічеської міської ради від 22.05.2018 р. № 742 відсутні. Загальна площа цих об`єктів складає 247 кв. м.

Разом із тим є код 1274 "Будівлі інші, не класифіковані раніше", проте для даного виду будівель не встановлені ставки податку, міститься позначка "Х", крім коду 1274.4 "Будівля лазень та пралень" та коду 1274.5 "Будівлі з облаштування населених пунктів".

Таким чином, загальна площа об`єктів нерухомого майна, які підлягають оподаткуванню, становить 695,2 кв. м (942,2 кв. м - 247 кв. м). Із 695,2 кв. м, які є об`єктом оподаткування, 252,9 кв. м оподатковуються за ставкою 0,2 %, а 442,3 кв. м. - за ставкою 0,5 %.

За таких обставин, суд вважає безпідставним нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за ставками, не встановленими органом місцевого самоврядування, а обраного відповідачем довільно на власний розсуд.

Відтак, загальна сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що належить до сплати позивачу становить 11339,29 грн. (2110,70 грн. + 9228,59 грн.).

На підставі викладеного, податкове повідомлення-рішення від 11.02.2020 р. № 0-2103 підлягає частковому скасуванню на суму 8319,71 грн. (19659 грн. - 11339,29 грн.).

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що рішення Генічеської міської ради Херсонської області від 22.05.2018 р. № 742 не оприлюднювались в офіційних друкованих засобах масової інформації, то суд вважає їх безпідставними, оскільки вказане рішення було опубліковано на офіційного сайті Генічеської міської ради, про що свідчить долучений до відзиву витяг з сайту Генічеської міської ради.

Аналогічні висновки у подібних правовідносинах у спорі між тими самими особами, щодо цих самих об`єктів нерухомого майна (різниця лише у датах та номері рішень Генічеської міської ради та періодах сплати податку) викладено у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 р. у справі № 540/1482/19 (ухвалою Верховного Суду від 01.04.2020 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження).

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Приписами ч.1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 оскаржує податкове повідомлення-рішення від 11.02.2020 р. № 0-2103 на суму 19659 грн., ставка судового збору за яке становить 840,80 грн. За результатами розгляду справи судом частково задоволено позовні вимоги та частково скасовано податкове повідомлення рішення на суму 8319,71 грн., що складає 42,32 % від оскаржуваної суми. Таким чином, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача становить 355,83 грн. (840,80 грн. х 42,32 %).

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.02.2020 р. № 0-2103 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.02.2020 р. № 0-2103 в частині нарахованого грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, на суму 8319 (вісім тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 71 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати із сплати судового збору в сумі 355 (триста п`ятдесят п`ять) грн. 83 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 111031101