Справа № 640/18003/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Київ № 640/18003/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., за результатами відкритого судового засідання в адміністративній справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «УПК КОММЕРЦ»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

за участю представника позивача та представника відповідача

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «УПК КОММЕРЦ» (надалі - позивач), адреса: 02093, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 26Д, квартира 5 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач) адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.04.2019 № 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 6 127 605,00 грн. та нараховано 1 531 901,00 грн. в якості штрафних санкцій - у сумі 7 659 506,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.04.2019 № 2, яким завищено від`ємне значення на прибуток у розмірі 503 370,00 грн.

- стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УПК КОММЕРЦ» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 760,55 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок протиправного прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УПК КОММЕРЦ» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень.

Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що нарахування відповідачем податку на прибуток приватних підприємств та нарахування штрафних санкцій є безпідставними, оскільки реальність господарських операцій з продажу скрапленого газу з контрагентами: ПП «Пласт-Плюс», TOB «Грін Волд», TOB «Апостеріорі», ПП «Сучасний дім і ко», TOB ВТП «Боровик», TOB «Едвьорт Едженсі», TOB «Ремарс», TOB «Файоль», TOB «Росавто-2», TOB «Бест трейд груп ЛТД», TOB «Бромелінг», TOB «Аквіанс», TOB «Ламена плюс», TOB «Домострой-11», TOB «Міолакс», TOB «Кеваль», TOB «Будінвест холдінг», TOB «Білден хісторі», TOB «Ю EM ДЖІ Девеломпент», TOB «Спецінформ», TOB «Фан - Трейд» (всього 21 суб`єкт господарювання) підтверджена належною первинною документацією та відсутністю вироків суду відносно вказаних контрагентів.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає, що підставою для складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були матеріали документальної планової виїзної перевірки TOB «УПК Коммерц» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 02.06.2015 по 30.09.2018, валютного - за період з 02.06.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 02.06.2015 по 30.09.2018, про що ГУ ДФС у м. Києві складено акт перевірки від 04.03.2019 № 153/26-15-14-02-05/39813755.

Перевіркою зокрема встановлено порушення TOB «УПК КОММЕРЦ»: п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134,1.1 пункту 134.1 статті 134, п, 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.02.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями та п. 5 П(С)БО 11, положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 2.90, занижено податок на прибуток на загальну суму 6 282 823,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 155218,00 грн., за 2016 рік в сумі 6 127 605,00 грн. та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування всього в сумі 503 370,00 грн., в т.ч. за три квартали 2018 року в сумі 503 370,00 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом проводилась документальна планова виїзна перевірка ТОВ «УПК КОММЕРЦ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 02.06.2015 по 30.09.2018, валютного - за період з 02.06.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 02.06.2015 по 30.09.2018.

За результатами позапланової виїзної перевірки податковим органом складено Акт від 04.03.2019 № 153/26-15-14-02-05/39813755 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «УПК КОММЕРЦ» (податковий номер 39813755) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 02.06.2015 по 30.09.2018, валютного - за період з 02.06.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 02.06.2015 по 30.09.2018 (надалі - Акт перевірки) (т.2, арк.2).

Згідно висновків Акту перевірки, встановлені такі порушення: п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.02.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями та п. 5 П(С)БО 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 2.90, занижено податок на прибуток на загальну суму 6 282 823,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 155 218,00 грн., за 2016 рік в сумі 6 127 605,00 грн. та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування всього в сумі 503 370,00 грн., в т.ч. за три квартали 2018 року в сумі 503 370,00 грн.

Оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, а саме, № 2 від 08.04.2019 яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 6 127 605,00 грн. та нараховано 1531 901,00 грн. в якості штрафних санкцій - у сумі 7 659 506,00 грн та № 2 від 08.04.2019, яким завищено від`ємне значення на прибуток у розмірі 503 370,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду та, як вбачається з матеріалів справи, позивачем в якості доказів подано копія акту перевірки, копії податкових декларацій, договорів з контрагентами, та іншої первинної бухгалтерської документації.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями від 08.04.2019 № 2 та № 2, оскільки висновки Акту перевірки, на підставі якого винесено оскаржувані рішення, є необґрунтованими та суперечать чинному податковому законодавству України.

Так, підставою для донарахування податку на прибуток приватних підприємств та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток стали висновки відповідача про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами ПП «Пласт-Плюс», TOB «Грін Волд», TOB «Апостеріорі», ПП «Сучасний дім і ко», TOB ВТП «Боровик», TOB «Едвьорт Едженсі», TOB «Ремарс», TOB «Файоль», TOB «Росавто-2», TOB «Бест трейд груп ЛТД», TOB «Бромелінг», TOB «Аквіанс», TOB «Ламена плюс», TOB «Домострой-11», TOB «Міолакс», TOB «Кеваль», TOB «Будінвест холдінг», TOB «Білден хісторі», TOB «Ю EM ДЖІ Девеломпент», TOB «Спецінформ», TOB «Фан - Трейд» (всього 21 суб`єкт господарювання) за період з 02.06.2015 по 30.09.2018. Дані висновки на думку позивача спростовуються з огляду на наявність документального підтвердження взаємовідносин з контрагентами за договорами.

На думку позивача прийняті податковим органом податкові повідомлення-рішення є протиправними та безпідставними, оскільки висновки, викладені податковим органом в Акті перевірки не відповідають фактичним обставинам, не підтверджені доказами, а базуються на припущеннях, що є недопустимим. Таким чином, зазначені вище податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню, оскільки суперечать вимогам чинного законодавства.

Також позивач в обґрунтування позовної заяви зазначив, що основою, на якій Податковий орган побудував свою позицію, щодо наявності порушень податкового законодавства з боку Позивача є наступне.

Податковий орган зробив висновок про те, що господарські операції з продажу скрапленого газу реально не відбувались у господарських відносинах позивача із суб`єктами господарювання ПП «Пласт-Плюс», TOB «Грін Волд», TOB «Апостеріорі», ПП «Сучасний дім і ко», TOB ВТП «Боровик», TOB «Едвьорт Едженсі», TOB «Ремарс», TOB «Файоль», TOB «Росавто-2», TOB «Бест трейд груп ЛТД», TOB «Бромелінг», TOB «Аквіанс», TOB «Ламена плюс», TOB «Домострой-11», TOB «Міолакс», TOB «Кеваль», TOB «Будінвест холдінг», TOB «Білден хісторі», TOB «Ю EM ДЖІ Девеломпент», TOB «Спецінформ», TOB «Фан - Трейд» (всього 21 суб`єкт господарювання).

Згідно з позицією Органу ДФС, ним виявлені такі порушення у відносинах з вищезазначеними суб`єктами господарювання, які вказують, що кошти, отримані Позивачем за відчужений товар насправді не є коштами, за постачання товару, а такими, що не пов`язані з постачанням товарів та кваліфікуються як актив, який слід враховувати у складі інших доходів відповідного звітного періоду, що відповідно не знайшло відображення у фінансовій звітності позивача, та не враховано при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

Таким чином, податковий орган в розділі « 3.1.1. Податок на прибуток» Акту (ст.5-136) дійшов висновку, що на порушення вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України та п.5 П(С)БО 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, TOB «УПК КОММЕРЦ» (Позивачем) занижено дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку всього у сумі 35 407 994,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 2 444 224,00 грн., у т.ч. за 2016 рік в сумі 32 598 137,00 грн., у т.ч. за 2017 рік в сумі 365 403,00 грн.

На цій підставі Податковим органом в подальшому були прийняті зазначені вище податкові повідомлення рішення.

На думку позивача, висновки Податкового органу, які лягли в основу рішення про збільшення податкових зобов`язань, насправді не ґрунтуються на належних доказах та не відповідають дійсності, оскільки, господарські операції позивача з контрагентами мали реальний характер, були здійснені за правочинами, які є чинними та повністю відповідають вимогам закону, первинні документи оформлені належним чином, за наслідками господарських операцій відбулися зміни в майновому стані сторін та відбулося переміщення товару.

Також в позовній заяві, в обґрунтування реальності господарських операцій, позивач щодо кожного контрагента зазначає, що:

Між Товариством, як постачальником, та ПП «ПЛАСТ ПЛЮС», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1606- 1302/ГАЗ-КОМ від 13.06.2016.

Відповідно до умов договору Товариством реалізовано на користь ПП «ПЛАСТ-ПЛЮС» скрапленого газу на загальну суму 3 022 168,02 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 503 694,67 грн. За період співпраці Товариством отримано від ПП «ПЛАСТ-ПЛЮС» оплату за поставлений товар в сумі 1 917 134,00 грн. На момент податкової перевірки за ПП «ПЛАСТ-ПЛЮС» обліковувалася заборгованість 1 105 034,02 грн. На сьогодні Товариством вживаються заходи досудового врегулювання та розглядається можливість звернення з позовом до господарського суду щодо стягнення заборгованості з ПП «ПЛАСТ-ПЛЮС». Останні платежі від ПП «ПЛАСТ-ПЛЮС» надійшли на рахунки Товариства 25.01.2018, таким чином, Товариство має достатньо часу в межах строку позовної давності для звернення з позовом до суду.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «ГРІН ВОЛД», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1611-ОЮЗ/ГА-КОМ від 01.11.2016.

Відповідно до умов договору у період з 07.11.2016 по 18.11.2016 Товариством реалізовано на користь TOB «ГРІН ВОЛД» скрапленого газу на загальну суму 1 991 163,09 грн., у т.ч. ПДВ (20 %) - 331 860,52 грн. Товариством не отримано розрахунку за поставлений товар від TOB «ГРІН ВОЛД». У зв`язку із цим та неможливістю контрагента виконати свої зобов`язання в прийнятний проміжок часу, Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB «ПЛАСТ ПЛЮС» на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у формі відступлення права грошової вимоги) № 0412-2016/ЮОФК від 27.12.2016, на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 1 991 163,09 грн;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 1 991 163,09 грн;

- Термін надання фінансування 26.02.2017;

- Розмір плати за надане фінансування 6 250,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі та в обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «АПОСТЕРІОРІ», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі - продажу нафтопродуктів 1611-0101/ГАЗ-КОМ від 01.11.2016.

Відповідно до умов договору у період з 02.11.2016 по 11.12.2016 Товариством реалізовано на користь TOB «АПОСТЕРІОРІ» скрапленого газу на загальну суму 7 552 388,25 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 1 258 731,38 грн. Товариством отримано лише частковий розрахунок за поставлений товар у розмірі 864 285,00 грн. На момент податкової перевірки за TOB «АПОСТЕРІОРІ» обліковувалася дебіторська заборгованість перед Товариством у розмірі 6 688 103,25 грн. Позивач стверджував, що Товариством розглядається можливість продажу дебіторської заборгованості TOB «АПОСТЕРІОРІ» за договором факторингу.

Між Товариством, як постачальником, та ПП «СУЧАСНИЙ ДІМ І КО», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1606-1305/ГАЗ-КОМ від 13.06.2016.

Відповідно до умов договору у період з 13.06.2016 по 31.12.2016 Товариством реалізовано на користь ПП «СУЧАСНИЙ ДІМ І КО» скрапленого газу на загальну суму 2 217 327,00 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 369 554,50 грн. За період співпраці Товариством отримано від ПП «СУЧАСНИЙ ДІМ І КО» оплату за поставлений товар в сумі 2 226 870,00 грн. На момент податкової перевірки за ПП «СУЧАСНИЙ ДІМ І КО» обліковувалася дебіторська заборгованість перед Товариством у розмірі 9 543,00 грн. На сьогодні Товариством вживаються заходи щодо звернення до суду із позовом щодо стягнення зазначеної заборгованості.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «ВИРОБНИЧО-ТОРГІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БОРВІК», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1606-1304/ГАЗ-КОМ від 13.06.2016.

Відповідно до умов договору у період з 13.06.2016 по 30.10.2016 Товариством реалізовано на користь TOB ВТП «БОРВІК» скрапленого газу на загальну суму 7 071 028,92 грн., у т.ч. ПДВ (20%) - 1 178 504,82 грн. За період співпраці Товариством отримано від TOB ВТП «БОРВІК» оплату за поставлений товар в сумі 1 410 910,00 грн. У зв`язку із неможливістю контрагента виконати свої зобов`язання в прийнятний проміжок часу, Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB ВТП «БОРВІК» на користь TOB ФК «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у формі відступлення права грошової вимоги) №0109-2017/ЮОФК від 25.09.2017, на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 5 660 118,92 грн.;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 3 848 880,86 грн.;

- Термін надання фінансування 24.11.2017;

- Розмір плати за надане фінансування 10 000,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі та в обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «ЕДВЬОРТ ЕДЖЕНСІ», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1609-1401/ГАЗ-КОМ від 14.09.2016.

Відповідно до умов договору у період з 19.09.2016 по 05.10.2016 Товариством реалізовано на користь TOB «ЕДВЬОРТ ЕДЖЕНСІ» скрапленого газу на загальну суму 4 892 303,90 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 815 383,98 грн. За період співпраці Товариством отримано від TOB «ЕДВЬОРТ ЕДЖЕНСІ» оплату за поставлений товар в сумі 977 356,00 грн. У зв`язку із неможливістю контрагента виконати свої зобов`язання в прийнятний проміжок часу, Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB «ЕДВЬОРТ ЕДЖЕНСІ» на користь TOB ФК «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у формі відступлення права грошової вимоги) №0108-2018/ЮОФК від 01.08.2018, на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 3 914 937,90 грн.;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 3 900 000,00 грн.;

- Термін надання фінансування 31.12.2018;

- Розмір плати за надане фінансування 1 000,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі та в обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «РЕМАРС», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів №1510-0601/ГА-КОМ від 06.10.2015.

Відповідно до умов договору у період з 06.10.2015 по 15.11.2016 Товариством реалізовано на користь TOB «РЕМАРС» скрапленого газу на загальну суму 3 812 603,00 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 635 433,83 грн. За період співпраці Товариством отримано від TOB «РЕМАРС» оплату за поставлений товар у повному обсязі. У Товариства відсутні претензії щодо виконання TOB «РЕМАРС» своїх договірних обов`язків.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «ФАЙОЛЬ», як покупцем, укладено:

- Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1605-2001/ГАЗ-КОМ від 20.05.2016.;

- Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів №1605-2101/ГАЗ-КОМ від 21.05.2016.

Відповідно до умов договору № 1605-2001 /ГАЗ-КОМ у період з 21.05.2016 по 05.06.2016 Товариством реалізовано на користь TOB «ФАЙОЛЬ» скрапленого газу на загальну суму 706 983,67 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 117 830,61 грн. Контрагентом порушено умови договору та не здійснено розрахунку за поставлений товар.

Відповідно до умов договору № 1605-2101/ГАЗ-КОМ у період з 21.05.2016 по 06.06.2016 Товариством реалізовано на користь TOB «ФАЙОЛЬ» скрапленого газу на загальну суму 2 040 913,06 грн., у т.ч. ПДВ (20 %) - 340 152,18 грн. Контрагентом порушено умови договору та не здійснено розрахунку за поставлений товар.

Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB «ФАЙОЛЬ» за обома договорами купівлі-продажу на користь TOB ФК «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у формі відступлення права грошової вимоги) №0809- 2016/ЮОФК від 27.09.2016, на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 2 747 896,73 грн.;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 1 373 948,36 грн.;

- Термін надання фінансування 26.10.2016;

- Розмір плати за надане фінансування 1 000,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі та в обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «РОСАВТО-2», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1604-2001/ГАЗ-КОМ від 20.04.2016.

На виконання умов договору Товариством реалізовано на користь TOB «РОСАВТО-2» скрапленого газу на загальну суму 2 394 960,29 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 391 660,05 грн. Проте, контрагентом здійснено лише частковий розрахунок за поставлений товар, а саме - у сумі 43 628,74 грн. У зв`язку із неможливістю контрагента виконати свої зобов`язання в прийнятний проміжок часу, Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB «РОСАВТО-2» на користь TOB ФК «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у формі відступлення права грошової вимоги) №0909-2016/ЮОФК від 27.09.2016, на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 2 351 331,55 грн.;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 1 175 665,77 грн.;

- Термін надання фінансування 26.10.2016;

- Розмір плати за надане фінансування 1 000,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі та в обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «БЕСТ ТРЕЙД ГРУП», як покупцем, укладено:

- Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1606-1003/ГАЗ-КОМ від 10.06.2016;

- Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1606-1002/ГАЗ-КОМ від 10.06.2016.

На виконання умов договору № 1606-1003/ГАЗ-КОМ у період з 11.06.2016 по 22.08.2016 Товариством реалізовано на користь TOB «БЕСТ ТРЕЙД ГРУП» скрапленого газу на загальну суму 277 468,73 грн., у т.ч. ПДВ (20 %) - 46 244,79 грн. Контрагентом здійснено частковий розрахунок за поставлений товар у сумі 260 000,00 грн.

На виконання умов договору № 1606-1002/ГАЗ-КОМ у період з 11.06.2016 по 21.08.2016 Товариством реалізовано на користь TOB «БЕСТ ТРЕЙД ГРУП» скрапленого газу на загальну суму 1 727 206,12 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 287 867,69 грн. Контрагентом здійснено лише частковий розрахунок за поставлений товар у сумі 13 200,00 грн. У зв`язку із неможливістю контрагента виконати свої зобов`язання в прийнятний проміжок часу, Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB «БЕСТ ТРЕЙД ГРУП» за обома договорами на користь TOB ФК «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у формі відступлення права грошової вимоги) № 0112-2016/ЮОФК від 27.12.2016, на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 1 731 474,85 грн.;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 1 731 474,85 грн.;

- Термін надання фінансування 26.02.2017;

- Розмір плати за надане фінансування 6 250,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі та в обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «БРОМЕЛІНГ», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі- продажу нафтопродуктів №1610-3001/ГА-КОМ від 31.10.2016.

На виконання умов договору, Товариством у період з 31.10.2016 по 21.11.2016 реалізовано на користь TOB «БРОМЕЛІНГ» скрапленого газу на загальну суму 1 657 264,00 грн., у т.ч. ПДВ (20 %) - 276 210,67 грн. Контрагентом здійснено повний розрахунок за поставлений товар у обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АКВІАНС», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі- продажу нафтопродуктів № 1607-2601/ГА-КОМ від 26.07.2016.

На виконання умов договору, Товариством у період з 27.07.2016 по 16.08.2016 реалізовано на користь TOB «АКВІАНС» скрапленого газу на загальну суму 1 299 423,00 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 216 570,50 грн. Контрагентом здійснено повний розрахунок за поставлений товар у обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «ЛАМЕНА ПЛЮС», як покупцем, укладено:

- Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів №1605-1801/ГАЗ-КОМ від 18.05.2016;

- Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів №1605-1802/ГАЗ-КОМ від 18.05.2016.

На виконання умов договору № 1605-1801/ГАЗ-КОМ, Товариством у період з 19.05.2016 по 10.06.2016 реалізовано на користь TOB «ЛAMEHA ПЛЮС» скрапленого газу на загальну суму 383 894,55 грн., у т.ч. ПДВ (20 %) - 63 982,43 грн. Оплата за товар за вказаним договором від покупця не надійшла.

На виконання умов договору №1605-1802/ГАЗ-КОМ, Товариством у період з 19.05.2016 по 14.07.2016 реалізовано на користь TOB «ЛАМЕНА ПЛЮС» скрапленого газу на загальну суму 826 034,04 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 137 672,34 грн. Зобов`язання з оплати поставленого товару виконано покупцем частково та сплачено на користь Товариства грошові кошти в сумі 64 857,96 грн.

У зв`язку із неможливістю контрагента виконати свої зобов`язання в прийнятний проміжок часу, Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB «ЛАМЕНА ПЛЮС» за обома договорами на користь TOB ФК «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у формі відступлення права грошової вимоги) № 0712- 2016/ЮОФК від 27.12.2016, на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 1 145 070,63 грн;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 1 145 070,63 грн;

- Термін надання фінансування 26.02.2017;

- Розмір плати за надане фінансування 6 250,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі та в обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «ДОМОСТРОЙ-11», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1604-1802/ГАЗ-КОМ від 18.04.2016.

На виконання умов договору № 1604-1802/ГАЗ-КОМ, Товариством у період з 18.04.2016 по 18.05.2016 реалізовано на користь TOB «ДОМОСТРОЙ-11» скрапленого газу на загальну суму 1 159 859,74 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) 193 309,96 грн. Контрагентом здійснено частковий розрахунок за поставлений товар у сумі 160 218,36 грн.

У зв`язку із неможливістю контрагента виконати свої зобов`язання в прийнятний проміжок часу, Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB «ДОМОСТРОЙ-11» на користь TOB ФК «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у вигляді відступлення права грошової вимоги) № 0512-2016/ЮОФК від 27.12.2016 на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 999 641,38 грн;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 999 641,38 грн;

- Термін надання фінансування - до 26.02.2017;

- Розмір плати за надане фінансування 6 250,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі та в обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «МІОЛАКС», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1604-00101/ГА-КОМ від 01.04.2016.

На виконання умов договору, Товариством у період з 13.04.2016 по 25.04.2016 реалізовано на користь TOB «МІОЛАКС» скрапленого газу на загальну суму 589 256,00 грн., у т.ч. ПДВ (20 %) - 98 209,33 грн. Контрагентом здійснено повний розрахунок за поставлений товар у обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «КЕВАЛЬ», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу СГ № 1702-2302/ГА-КОМ від 23.02.2017.

На виконання умов договору, Товариством 23.02.2017 реалізовано на користь TOB «КЕВАЛЬ» партію скрапленого газу на загальну суму 365 403,00 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 60 900,50 грн. Контрагентом здійснено повний розрахунок за поставлений товар у обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «БУДІНВЕСТ ХОЛДІНГ», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1608-1501/ГАЗ-КОМ від 15.08.2016.

На виконання умов договору, Товариством у період з 23.08.2016 по 27.08.2016 реалізовано на користь TOB «БУДІНВЕСТ ХОЛДІНГ» скрапленого газу на загальну суму 304 927,35 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 50 821,23 грн. Контрагентом здійснено частковий розрахунок за поставлений товар у сумі 30 000,00 грн.

У зв`язку із неможливістю контрагента виконати свої зобов`язання в прийнятний проміжок часу, Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB «БУДІНВЕСТ ХОЛДІНГ» на користь TOB ФК «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у вигляді відступлення права грошової вимоги) №0212-2016/ЮОФК від 27.12.2016 на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 274 927,35 грн;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 274 927,35 грн;

- Термін надання фінансування - до 26.02.2017;

- Розмір плати за надане фінансування 6 250,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі та в обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «БІЛДЕН ХІСТОРІ», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів №1609-2101/ГЗ-КОМ від 21.09.2016.

На виконання умов договору, Товариством у період з 11.10.2016 по 20.10.2016 реалізовано на користь TOB «БІЛДЕН ХІСТОРІ» скрапленого газу на загальну суму 179 802,00 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 29 967,00 грн. Контрагентом здійснено повний розрахунок за поставлений товар у обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «Ю EM ДЖІ ДЕВЕЛОПМЕНТ», як покупцем, укладено:

- Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1604-0701/ГАЗ-КОМ від 07.04.2016;

- Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1605-0802/ГАЗ-КОМ від 08.04.2016.

На виконання умов договору № 1604-0701/ГАЗ-КОМ, Товариством у період з 08.04.2016 по 20.04.2016 реалізовано на користь TOB «Ю EM ДЖІ ДЕВЕЛОПМЕНТ» скрапленого газу на загальну суму 3 387 695,56 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 564 615,93 грн. Оплата за товар за вказаним договором від покупця не надійшла.

На виконання умов договору № 1605-0802/ГАЗ-КОМ, Товариством у період з 08.04.2016 по 17.04.2016 р. реалізовано на користь TOB «Ю EM ДЖІ ДЕВЕЛОПМЕНТ» скрапленого газу на загальну суму 674 403,75 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 112 400,63 грн. Оплата за товар за вказаним договором від покупця не надійшла.

У зв`язку із неможливістю контрагента виконати свої зобов`язання в прийнятний проміжок часу, Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB «Ю EM ДЖІ ДЕВЕЛОПМЕНТ» за обома договорами на користь TOB ФК «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у формі відступлення права грошової вимоги) № 0709- 2016/ЮОФК від 27.09.2016, на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 4 062 009,31 грн;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 2 031 049,65 грн;

- Термін надання фінансування - до 26.02.2016;

- Розмір плати за надане фінансування 1000,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «СПЕЦІНФОРМ», як покупцем, укладено Генеральний договір купівлі- продажу нафтопродуктів № 1609-1601/ГЗ-КОМ від 16.09.2016.

На виконання умов договору, Товариством 17.09.2016 реалізовано на користь TOB «СПЕЦІНФОРМ» партію скрапленого газу на загальну суму 168 498,00 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 28 083,00 грн. Контрагентом здійснено повний розрахунок за поставлений товар у обумовлені строки.

Між Товариством, як постачальником, та ТОВ «ФАН-ТРЕЙД», як покупцем, укладено:

- Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1607-0101/ГАЗ-КОМ від 01.07.2016;

- Генеральний договір купівлі-продажу нафтопродуктів № 1606-3001/ГАЗ-КОМ від 30.06.2016.

На виконання умов договору № 1607-0101/ГАЗ-КОМ, Товариством у період з 02.07.2016 по 14.08.2016 реалізовано на користь TOB «ФАН-ТРЕЙД» скрапленого газу на загальну суму 6 962 168,48 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 1 160 361,41 грн. Контрагентом здійснено частковий розрахунок за поставлений товар у сумі 1 264 212,02 грн.

На виконання умов договору № 1606-3001/ГАЗ-КОМ, Товариством 04.07.2016 реалізовано на користь TOB «ФАН-ТРЕЙД» партію скрапленого газу на загальну суму 42 787,98 грн, у т.ч. ПДВ (20 %) - 7 131,33 грн. Контрагентом здійснено повний розрахунок за дану партію поставленого товару.

У зв`язку із неможливістю контрагента виконати свої зобов`язання по договору № 1607-0101/ГАЗ-КОМ в прийнятний проміжок часу, Товариством прийнято рішення про продаж дебіторської заборгованості TOB «ФАН-ТРЕЙД» за даним договором на користь TOB ФК «АРТФІНБРОК», про що укладено відповідний Договір факторингу (у формі відступлення права грошової вимоги) № 2309-2016/ЮОФК від 23.09.2016, на таких умовах:

- Розмір права вимоги, що відступлене, 5 697 956,46 грн;

- Розмір фінансування під відступлене право вимоги 3 497 956,46 грн;

- Термін надання фінансування - до 31.10.2016;

- Розмір плати за надане фінансування 1000,00 грн.

Товариством отримано грошові кошти від TOB ФК «АРТФІНБРОК» у повному обсязі та в обумовлені строки.

Так, позивач зазначає, що на виконання вимог податкового законодавства, Товариством по кожній поставці по кожному з наведених вище контрагентів зареєстровано податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 9 277 155,28 грн. Зазначений факт не ставиться під сумнів Податковим органом і явно свідчить про реальність правочинів, які на думку Податкового органу є фіктивними.

В матерілаха справи наявна інформація щодо наявних вироків у контрагентів TOB «СПЕЦІНФОРМ» (код 40412024) та TOB «КЕВАЛЬ» (код 41016593).

Так, щодо TOB «Кеваль», то у вироку Печерського районного суду Києва від 05.12.2017 у справі № 757/46085/17-к суду йдеться про фіктивність договорів щодо надання проектних послуг та постачання товарів підприємствам реального сектору економіки. У вироку вказано, що через використання даного підприємства невстановленими особами здійснювалась незаконна діяльність з мінімізації податкових зобов`язань шляхом укладання договорів на виконання проектних робіт та на постачання товарів.

Щодо TOB «Спецінформ» ситуація аналогічна у вироку Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23.07.2018 у справі № 537/2896/18.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позову та зазначає наступне.

Так, як вже було зазначено вище, підставою для складання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були матеріали документальної планової виїзної перевірки TOB «УПК КОММЕРЦ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 02.06.2015 по 30.09.2018, валютного - за період з 02.06.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 02.06.2015 по 30.09.2018, про що ГУ ДФС у м. Києві складено акт перевірки від 04.03.2019 № 153/26-15-14-02-05/39813755.

Перевіркою зокрема встановлено порушення TOB «УПК Коммерц», а саме: п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134,1.1 пункту 134.1 статті 134, п, 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями та п. 5 П(С)БО 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, занижено податок на прибуток на загальну суму 6 282 823,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 155 218,00 грн., за 2016 рік в сумі 6 127 605,00 грн. та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування всього в сумі 503 370 грн., в т.ч. за три квартали 2018 року в сумі 503 370 гривень.

В ході проведення перевірки TOB «УПК КОММЕРЦ» встановлено взаємовідносини з ПП «Пласт-Плюс», TOB «Грін Волд», TOB «Апостеріорі», ПП «Сучасний дім і ко», TOB ВТП «Борвік», TOB «Едвьорт Едженсі», TOB «Ремарс», TOB «Файоль», TOB «Росавто-2», TOB «Бест трейд груп ЛТД», TOB «Бромелінг», TOB «Аквіанс», TOB «Ламена плюс», TOB «Домострой-11», TOB «Міолакс», TOB «Кеваль», TOB «Будінвест холдінг», TOB «Білден хісторі», TOB «Ю EM ДЖІ Девеломпент», TOB «Спецінформ», TOB «Фан - Трейд».

Під час перевірки досліджено взаємовідносини TOB «УПК Коммерц» з вищезазначеними суб`єктами господарювання та виявлено наступні факти:

1. Неможливість реального здійснення TOB «УПК Коммерц» господарських операцій з вищезазначеними суб`єктами господарювання з урахуванням часу, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення операцій з постачання газу скрапленого в задекларованих обсягах.?

Так, аналізом наявної податкової інформації, фінансової та податкової звітності, дослідженням ланцюгів реалізації суб`єктів господарювання - покупців встановлено:

- відсутність виробничої (технологічної) потреби у придбанні скрапленого газу,

- відсутність необоротних активів (транспортні засоби, машини, механізми, виробниче обладнання тощо), які могли б використовувати придбаний скраплений газ в якості ресурсу для функціонування,

- відсутня подальша реалізація скрапленого газу.

2. Неможливість фактичного здійснення контрагентами-покупцями підприємницької діяльності через відсутність у них:

- обладнання (ємностей, резервуарів тощо) для зберігання скрапленого газу в обсягах, що нібито придбавались, відсутність придбання послуг зі зберігання,

- залучення послуг транспортування товару, особливо враховуючи його специфіку (необхідність спеціалізованого транспорту, небезпечність вантажу), в тому числі відсутність оренди відповідного типу транспортних засобів (газовозів).

Контрагенти покупці мають переважно короткострокові періоди звітування, фінансову звітність або не подають взагалі, або ж звітують про відсутність основних фондів та необоротних активів. Аналогічна ситуація спостерігається і зі звітом Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форми 1-ДФ): звіти або не подавались взагалі, або ж відображалась інформація про одного працюючого без залучення послуг ФОПів, осіб за цивільно-правовими договорами тощо.

3. Збитковість окремих господарських операцій (TОB ВТП «Борвік» код 38286748, TOB «Едвьорт Едженсі» код 40509605, TOB «Файоль» код 40050460, TOB «Росавто» код 39238350) за рахунок проведення списання дебіторської заборгованості через укладення договорів факторингу з відображенням реалізації зазначеної дебіторської заборгованості за ціною, що нижче її балансової вартості. Витрати на суму перевищення балансової вартості над вартістю реалізації складають 4 375,8 тис.грн (відображені на рахунку 944 «Сумнівні та безнадійні борги»).

Відсутність зв`язку з господарською діяльністю відображення операцій з придбання газу скрапленого, оскільки номенклатура реалізації товарів (робіт, послуг) підприємствами- покупцями відрізняється від номенклатури придбання.

Таким чином, реєстрація TOB «УПК Коммерц» податкових накладних на реалізацію скрапленого газу відбувалась виключно з метою забезпечення для контрагентів-покупців обсягів придбання та формування ліміту, необхідного для реєстрації податкових накладних підприємствами-покупцями.

5. Здійснення контрагентами-покупцями операцій без ділової мети та обліку операцій безвідносно до їх реального економічного змісту.

Щодо посадових осіб деяких контрагентів-покупців наявні вироки у вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ст. 205 Кримінального кодексу України, та, відкриті кримінальні провадження за організацію та участь у фіктивному підприємництві.

Перевіркою в повному обсязі досліджено всі первинні документи та облікові регістри ТОВ «УПК Коммерц», а також наявну податкову інформацію відносно контрагентів- покупців, та встановлено неможливість реального здійснення господарських операцій TOB «УПК Коммерц» із вищевказаними контрагентами-покупцями.

Зокрема слід зазначити, що в ході проведення перевірки представнику за довіреністю TOB «УПК Коммерц» від 28.12.2018 № 18/12-28-01, а саме ОСОБА_1 вручено запит від 21.02.2019 № 9 щодо надання копій товарно-транспортних накладних, залізничних накладних, та інших документів щодо підтвердження перевезення скрапленого газу по взаємовідносинам з вищезазначеними контрагентами Позивача.

На вищезазначений запит TOB «УПК Коммерц» копії товарно-транспортних накладних; залізничних накладних, та інших документів щодо підтвердження перевезення скрапленого газу по взаємовідносинам в т.ч. і ПП «Пласт-Плюс» не надано, про що складено акт від 25.02.2019 № 326/26-15-14-02-05 про ненадання копій підтверджуючих документів.

Також відповідачем у відзиві на позовну заяву, на підтвердження неможливості реального здійснення позивачем господарських операцій зі своїми контрагентами, було надано до суду копії ухвал та вироків у кримінальних провадженнях щодо вищевказаних контрагентів позивача.

Також у додаткових поясненнях відповідач звертає увагу, що всі господарські операції зі своїми контрагентами позивач здійснював на підставі генеральних договорів на купівлю-продаж нафтопродуктів, всі ці договори за своїм змістом є однорідними, та передбачають обов`язкове укладання додаткових угод до основного договору та наявність листа-заявки, однак ні до податкового органу, ні до суду позивачем не було надано відповідних додаткових угод до основного договору та листів-заявок.

НОРМИ ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України; Кодексу адміністративного судочинства України; Податкового кодексу України; Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; Порядку заповнення податкової накладної затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 26.01.2016 за № 137/28267, у відповідних редакціях, що діяли на момент спірних правовідносин.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Датою виникнення податкових зобов`язань в розрізі приписів пункту 187.1 статті 187 ПК України з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В свою чергу, у відповідності до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 1968 ПК України).

За змістом пункту 1968.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Між тим, як передбачено у пункті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

При цьому, пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Аналіз положень податкового законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: - фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; - документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; - придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; - наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; - наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); - наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України та підписана уповноваженою особою.

Крім того у відповідності до статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; 134.1.2. дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

В контексті приписів пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України встановлено, що інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею;

Між тим, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні послуг (товарів) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток, є факт придбання послуг (товарів) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, акти, платіжні доручення тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як зазначено у частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до пункту 2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.01.2016 у справі за позовом ПАТ «МТС Україна» до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень. Згідно з цією правовою позицією надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Аналізуючи норми податкового законодавства України, ознайомившись із доводами контролюючого органу, на підставі яких здійснено висновки акту перевірки, суд зазначає, що в межах даного спору слід встановити саме факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентами з урахуванням умов спірних правовідносин.

Як вбачається зі змісту акту перевірки та відзиву Головного управління ДПС у м. Києві, висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а саме, як вже було зазначено вище:

1. Неможливість реального здійснення TOB «УПК Коммерц» господарських операцій з вищезазначеними суб`єктами господарювання з урахуванням часу, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення операцій з постачання газу скрапленого в задекларованих обсягах.

2. Контрагенти покупці мають переважно короткострокові періоди звітування, фінансову звітність або не подають взагалі, або ж звітують про відсутність основних фондів та необоротних активів. Аналогічна ситуація спостерігається і зі звітом Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форми 1-ДФ): звіти або не подавались взагалі, або ж відображалась інформація про одного працюючого без залучення послуг ФОПів, осіб за цивільно-правовими договорами тощо.

3. Збитковість окремих господарських операцій (TОB ВТП «Борвік» код 38286748, TOB «Едвьорт Едженсі» код 40509605, TOB «Файоль» код 40050460, TOB «Росавто» код 39238350) за рахунок проведення списання дебіторської заборгованості через укладення договорів факторингу з відображенням реалізації зазначеної дебіторської заборгованості за ціною, що нижче її балансової вартості. Витрати на суму перевищення балансової вартості над вартістю реалізації складають 4 375,8 тис.грн (відображені на рахунку 944 «Сумнівні та безнадійні борги»).

4. Відсутність зв`язку з господарською діяльністю відображення операцій з придбання газу скрапленого, оскільки номенклатура реалізації товарів (робіт, послуг) підприємствами- покупцями відрізняється від номенклатури придбання. Реєстрація TOB «УПК Коммерц» податкових накладних на реалізацію скрапленого газу відбувалась виключно з метою забезпечення для контрагентів-покупців обсягів придбання та формування ліміту, необхідного для реєстрації податкових накладних підприємствами-покупцями.

5. Здійснення контрагентами-покупцями операцій без ділової мети та обліку операцій безвідносно до їх реального економічного змісту.

Відповідно до змісту абзацу 2 пункту 2.1 Положення № 88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно п.5, 7 П(С)БО «Доходи» дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо). Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів. До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо. До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі). До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

Пунктом 5, 6, 7 П(С)БО 15 «Витрати» визначено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Згідно п.9 П(С)БО 9 «Запаси» запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (договори, податкові накладні, акти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не надавалися, то, відповідно, придбання таких послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не надавалися, то, відповідно, придбання таких послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання послуг (товарів) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень суду не вдалось встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та вищевказаними контрагентами, мету придбання та обставини використання придбаних послуг (робіт) у власній господарській діяльності позивача, та спеціальну податкову правосуб`єктність учасників господарських операцій.

Крім того, по всім вищевказаним господарським операціям позивачем жодним чином не обґрунтовано ділової мети замовлення вказаних послуг, не підтверджено доказами рух коштів, що ці послуги були дійсно оплачені.

Фактично надано лише копії договорів на замовлення послуг, специфікацій, акти надання послуг, платіжні доручення, акти звірки взаєморозрахунків, податкові накладні, які частково не відповідають вимогам щодо оформлення.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що контрагентами позивача здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій на користь позивача і складено первинні бухгалтерські документи всупереч норм частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підпункту. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання послуг.

Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу 5 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Сам факт наявності документів, складених з посиланням на надання послуг не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № №910/4994/18.

Щодо доводів позивача в позовній заяві про те, що наявність товарно - транспортної чи залізничної накладної не є обов`язковим документом для підтвердження виконання договорів щодо відчуження товару за договорами поставки, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні (затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.02.2009 № 207), до переліку необхідних документів на перевезення вантажів автомобільним транспортом належить, зокрема, товарно-транспортна накладна.

Підпунктом 11.1 пункту 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568) (далі - Правила № 363) визначено, що товарно-транспортні накладні є основним документом на перевезення вантажів.

Згідно пункту 1 Правил № 363 передбачено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Оприбуткування товарів без наявності належно оформленої товарно-транспортної накладної, в разі фізичного переміщення товарів в просторі за допомогою автомобільного транспорту, нормами чинного законодавства України не передбачено.

Відповідно до пункту 11.7 Правил № 363 товарно-транспортні накладні повинні у всякому разі бути в наявності як у покупця так і у продавця, безвідносно до умов договору поставки про зобов`язану сторону щодо доставки товару. При цьому, однак, такі товарно- транспортні накладні повинні містити всю інформацію, яка б давала можливість здійснити облік транспорту який здійснював перевезення, водія, який керував транспортом, товару, який перевозився, його якісних та кількісних характеристик (маса, кількість, найменування тощо)

Водночас, суд звертає увагу, що позивачем не було надано ні до податкового органу, ні до суду відповідних доказів на підтвердження транспортування вантажу за договорами поставки товаро-транспортними накладними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 826/160/16, від 25.04.2019 у справі №825/1/13-а, від 11.03.2019 у справі № 826/5854/14.

Також, суд звертає увагу на той факт, що всі господарські операції зі своїми контрагентами позивач здійснював на підставі генеральних договорів на купівлю - продаж нафтопродуктів, всі ці договори за своїм змістом є однорідними.

З аналізу змісту генеральних договорів на купівлю - продаж нафтопродуктів вбачається, що поставка товару в рамках цих договорів проводиться окремими «погодженими об`ємами» який повинен був бути визначений Додатковою угодою до цього договору.

Тобто, виходячи з аналізу викладеного, суд зазначає, що в рамках укладених угод, передбачається обов`язкове укладення додаткових угод до основного договору.

Водночас, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні укладені додаткові угоди які є обов`язковими згідно цих договорів.

Таким чином, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Тобто, позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином отримані послуги надані.

При цьому, відповідач наполягав на нереальності вказаних господарських операцій, в тому числі у зв`язку з наявністю матеріалів кримінальних проваджень.

Оскільки наявні в матеріалах справи документи щодо здійснення господарських операцій позивача з контрагентами щодо яких відкрито кримінальні провадження та наявні ухвали та вироки по кримінальним провадженням, суд вважає, що вказані документи не є належним чином оформленими та не містять ознак первинних документів у розумінні положень Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що такі документи не можуть бути враховані як юридично значимі документи на підтвердження виконання спірних операцій та, відповідно, для цілей відображення спірних операцій в бухгалтерському та податкового обліку, а отже і для цілей формування спірних сум податкового кредиту.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування валових витрат та податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Згідно з частини 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи сторін не спростовують викладеного та не доводять протилежного.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «УПК КОММЕРЦ».

2. Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова

Повний текст виготовлено 12.06.2020.