Справа № 540/696/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/696/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

17.03.2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.01.2020р. №89, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача визнати всі документи, що підтверджують стаж ОСОБА_1 у період з 14.08.1986р. по 01.12.1991р. на шахті С.П. Ткачука (шахта "Комуніст");

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.05.2019р. з зарахуванням до стажу періоди роботи на шахті С.П. Ткачука (шахта "Комуніст") з 14.08.1986р. по 01.12.1991р. на пільгових умовах за Списком №1 на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що, оскільки його зайнятість у період з 14.08.1986р. по 01.12.1991р. на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", надає йому право на отримання пільгової пенсії, він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про її призначення, але відповідач із посиланням на не підтвердження пільгового стажу, як того вимагає пенсійне законодавство, відмовив у призначенні пенсії спірним рішенням. Позивач вважає, що відмова пенсійного органу у призначенні йому пенсії на пільгових умовах є незаконною, так як позивачем при зверненні надано усі необхідні для цього документи. Відтак, позивач вважає позицію відповідача протиправною, а позовні вимоги обґрунтованими, такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.04.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення її учасників (письмове провадження).

Згідно змісту поданого 30.04.2020 року відзиву, відповідач заперечує проти позову, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Стверджує, що оскаржуване рішення винесене у чіткій відповідності до норм чинного законодавства України, тому скасуванню не підлягає.

28.05.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідачем у відзиві не спростовано висновків, наведених у позові.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) є внутрішньо переміщеною особою (підтверджується довідкою від 31.10.2014р. № ), перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

13.01.2020р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви додано копії: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорта громадянина України, трудової книжки серії НОМЕР_5 від 22.08.1984р. №9375275, диплому про навчання НОМЕР_4 від 26.06.1984р., довідки із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000р. по день звернення; довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 31.10.2014р. №, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000р.; пільгові довідки від 14.11.2019р. №№13-8/2.3-1402, 13-8/2.3-1402/1, 13-8/2.3-1402/2.

Згідно записів в трудовій книжці (№№ 7-13, ст. ст. 6-9) та довідками Відособленого підрозділу «Управління ремонтно-будівельних і природоохоронних робіт» державного підприємства «Торезантрацит» від 14.11.2019р. №№13-8/2.3-1402, 13-8/2.3-1402/1, 13-8/2.3-1402/2 підтверджується, що позивач працював у шахті імені С.П. Ткачука (шахта «Комуніст») на посадах:

- гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею (відноситься до робіт, занесених до Списку №1 розділу І підрозділу 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956р. №1173) з 14.08.1986р. по 01.06.1987р.;

- в. о. помічника начальника дільниці УПР з повним робочим днем під землею (відноситься до робіт, занесених до Списку №1 розділу І підрозділу 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956р. №1173) з 01.06.1987р. по 01.08.1988р.;

- начальника зміни, який виконував роботи, що пов`язані з підземними роботами (відноситься до робіт, занесених до Списку №1 розділу І підрозділу 2б, затвердженого постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956р. №1173) з 01.08.1988р. по 02.01.1989р.;

- заступника начальника дільниці з повним робочим днем під землею (відноситься до робіт, занесених до Списку №1 розділу І підрозділу 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956р. №1173) з 02.01.1989р. по 03.04.1989р.;

- в. о. начальника дільниці УПР з повним робочим днем під землею (відноситься до робіт, занесених до Списку №1 розділу І підрозділу 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956р. №1173) з 03.04.1989р. по 05.09.1989р.;

- начальника дільниці УПР з повним робочим днем під землею (відноситься до робіт, занесених до Списку №1 розділу І підрозділу 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956р. №1173) з 05.09.1989р. по 03.12.1990р.;

- завідуючий гірничими роботами, який виконував роботи, що пов`язані з підземними роботами (відноситься до робіт, занесених до Списку №1 розділу І підрозділу 2б, затвердженого постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956р. №1173) з 03.12.1990р. по 26.01.1991р.;

- завідуючий гірничими роботами, який виконував роботи, що пов`язані з підземними роботами (відноситься до робіт, занесених до Списку №1 розділу І підрозділу 1010100г - 21869, затвердженого постановою КМ СССР від 26.01.1991р. №10) з 26.01.1991р. по 01.12.1991р.

Рішенням від 15.01.2020р. №89 позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії з тої підстави, що документи, які надано на підтвердження пільгового стажу, видані підприємством, що розташоване на окупованій території, тому видані таким підприємством документи є недійними та не можуть створювати юридичних наслідків, у зв`язку із чим, в силу приписів п. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», такі документи не можуть бути враховані при обчисленні пенсії.

Таким чином, відповідач дійшов переконання, що спеціальний стаж за період роботи позивача з 14.08.1986р. по 01.12.1991р. є непідтвердженим та не може враховуватися при вирішенні питання про призначенні позивачу пільгової пенсії.

Не погоджуючись із означеним рішенням, позивач звернувся до суду з метою його оскарження.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (ч. 1).

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (п. 1 ч. 2).

Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті (ч. 3).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. - за списком №1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Згідно п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Комплексний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Суд зауважує на тому, що наказом директора шахти імені С.П. Ткачука (шахта «Комуніст») №538/к від 05.09.1994р. затверджено перелік робочих місць і робіт, робітники яких мають право на пільгове пенсійне забезпечення, серед яких значаться і посади (гірничий майстер, помічник УПР, начальник зміни, заступник начальника дільниці УПР, начальник дільниці УПР, завідуючий гірничими роботами), на яких працював ОСОБА_1 згідно даних його трудової книжки та довідок ВП «Управління ремонтно-будівельних і природоохоронних робіт» ДП «Торезантрацит» від 14.11.2019р. №№13-8/2.3-1402, 13-8/2.3-1402/1.

19.09.2017р. за актом прийому-передачі архівні документи шахти імені С.П. Ткачука (шахта «Комуніст») передано в архів ВП «Управління ремонтно-будівельних і природоохоронних робіт» ДП «Торезантрацит», що вбачається з наданої до суду історичної довідки ОП «Шахта імені С.П. Ткачука».

З наведених вище норм вбачається, що основним документом, що підтверджує зайнятість працівника за відповідною професією та підтвердження трудового стажу є трудова книжка. Інші документи застосовуються для підтвердження спеціального стажу тільки в разі відсутності її чи відповідних записів у ній.

Як вже встановлено судом, записи в трудовій книжці позивача (стор. 6-11) та надані ним до суду довідки про його роботу з шкідливими умовами праці відображають всю інформацію необхідну для висновку про його зайнятість на роботах за Списком №1.

Суд вважає, що посилання представника відповідача за даних обставин на постанову Кабінету Міністрів України 12.08.1993р. за №637 (зі змінами), не є достатнім аргументом для відмови позивачу в зарахуванні до пільгового стажу його роботи на шахті імені С.П. Ткачука (шахта «Комуніст»), оскільки вказана постанова стосується випадків, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників. Натомість, записами трудової книжки позивача повністю підтверджується його зайнятість на роботах за Списком №1 у запитуваний період з 14.08.1986р. по 01.12.1991р.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зауважує на тому, що займані позивачем посади: гірничий майстер, помічник УПР, начальник зміни, заступник начальника дільниці УПР, начальник дільниці УПР, завідуючий гірничими роботами, віднесені до Списку №1, затвердженого постановою РМ СССР від 22.08.1956р. №1173 (розділ І, підрозділ 1, 2б). Посада завідуючого гірничими роботами, яку позивач займав з 26.01.1991р. по 01.12.1991р. віднесена до Списку №1, затвердженого постановою КМ СССР від 26.01.1991р. №10 (розділ І, підрозділ 1010100г - 21869).

Відтак, записами в трудовій книжці, виданої на ім`я ОСОБА_1 підтверджено, що він працював на посадах, передбачених Списком №1, у період з 14.08.1986р. по 01.12.1991р., у зв`язку із чим, вказаний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що є необхідним для призначення пільгової пенсії.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 20.12.2018р. у справі №433/1240/17, а також в постанові Верховного Суду від 04.04.2019р. у справі №344/17505/16-а (провадження №К/9901/15847/18).

Суд не може взяти до уваги посилання відповідача на ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. №1207-VII (далі - Закон №1207-VII), як на підставу для відмови у прийнятті архівних довідок, які позивач надав для підтвердження пільгового стажу.

Відповідно до ст. 9 Закону №1207-VII державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч. 2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3).

Суд зауважує на тому, що відповідач вказуючи на незаконність діяльності установи, якою позивачу видано архівні довідки, а тому і на недійсність виданих цією установою довідок, жодним чином у спірному рішенні не обґрунтовує незаконність створення вищеозначеної установи, у зв`язку із чим, такі доводи відповідача є припущеннями, в той час як рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

З огляду на вказане, суд вважає протиправним рішення відповідача від 15.01.2020р. №89, у зв`язку із чим, вважає за необхідне його скасувати.

Водночас суд зазначає, що питання доцільності призначення позивачу пільгової пенсії не розглядалось із врахуванням вже зарахованого пільгового стажу за період його роботи з 14.08.1986р. по 01.12.1991р.

При цьому, адміністративний суд не може підміняти інші органи державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до виключної компетенції таких органів, зокрема, щодо призначення Головним управлінням ПФУ в Херсонській області пенсії позивачу.

За наведених обставин, в даному випадку, суд погоджується із позицією позивача та вважає за необхідне, з метою ефективного захисту його прав, свобод, інтересів у справі, зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути подану позивачем заяву про призначення пільгової пенсії по суті, а саме вирішити питання щодо наявності/відсутності у позивача права на призначення йому пільгової пенсії, з прийняттям за результатами такого розгляду відповідного рішення.

Варто наголосити на тому, що позовна вимога, яка полягає у зобов`язані відповідача визнати всі подані позивачем документи не відновлює порушених прав, та є похідною від вимоги, якою позивач просить зарахувати запитуваний стаж, у зв`язку із чим, суд не вбачає необхідності додатково зобов`язувати відповідача прийняти подані позивачем документи, тому відмовляє у задоволенні такої вимоги.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що згідно змісту ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 160, 245 КАС України, наявної правової позиції Верховного Суду України (справа № 21-87а13 від 21 травня 2013 року), обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, відповідає вимогам закону. Відсутність у суб`єкта владних повноважень вибору на вчинення декількох юридично допустимих для позивача позитивних рішень свідчить про те, що винесення в даному випадку судом конкретного змісту рішення, яке виключає подальші можливі протиправні рішення, дії чи бездіяльність такого суб`єкта, не можна вважати втручанням в його дискреційні повноваження.

Судові витрати розподілити відповідно д о приписів ст.139 КАС України.

Так як основна частина позовних вимог є обґрунтованими, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача всю суму сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 15.01.2020 року № 89.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 14.08.1986 року по 01.12.1991 року в шахті імені С.П. Ткачука (шахта "Комуніст").

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в особі Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 13.01.2020 року про призначення пенсії за віком згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV по суті, з обов`язковим вирішенням питання щодо наявності/відсутності у позивача права на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно означеної норми, встановленням загального страхового стажу, пільгового (спеціального) стажу ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., шляхом безспірного списання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", від 02.04.2020 року Розділ VІ Прикінцевих положень КАС України доповнено п. 3 відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 112010200