Справа № 440/1026/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1026/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1026/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (надалі - Держгеокадастр) , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області , в якому просила:

- визнати незаконними та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2020 №30-то "Про скасування наказу Держгеокадастру від 26.07.2016 №954-то", наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 14.01.2020 №24-к "Про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.07.2016 №124-к "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- визнати ОСОБА_1 звільненою з урахуванням п. 1-1 статті 87 Закону України "Про державну службу" та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області здійснити всі виплати, передбачені законодавством при звільненні працівника у зв`язку з ліквідацією державного органу.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки шляхом надання до суду засвідчених власним підписом із зазначенням дати такого засвідчення копій оскаржуваних наказів.

10.03.2020 від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, до яких позивач додала копії наказу Відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області від 27.07.2016 №12-к та копію наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.07.2016 №124-к.

При цьому у наданих поясненнях заявниця вже просила суд:

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області скасувати наказ Відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області від 27.07.2016 №12-к;

- визнати незаконними та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2020 №30-то "Про скасування наказу Держгеокадастру від 26.07.2016 №954-то", наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 14.01.2020 №24-к "Про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.07.2016 №124-к "Про звільнення ОСОБА_1 " в частині звільнення 18.06.2019. Вказати в наказах на звільнення від 14.01.2020 норми Закону України "Про державну службу" п. 1-1 статті 87;

- Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області провести компенсаційні виплати визначені статтями 236, 240 Кодексу законів про працю України", статтею 49 та п. 4 статті 87 Закону України "Про державну службу" у розмірі середньої заробітної плати за період зволікання видачі наказу на звільнення за період з 19.06.2019 по 24.01.2020 з урахуванням індексації заробітної плати та коефіцієнтів підвищення та компенсаційних виплат при звільненні.

Ухвалою судді від 12.03.2020 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області скасувати наказ Відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області від 27.07.2016 №12-к.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 позовну заяву, з урахуванням уточнень, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Тож судовому розгляду підлягають позовні вимоги про:

- визнання незаконними та скасування наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2020 №30-то "Про скасування наказу Держгеокадастру від 26.07.2016 №954-то", наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 14.01.2020 №24-к "Про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.07.2016 №124-к "Про звільнення ОСОБА_1 " в частині звільнення 18.06.2019. Зобов`язання вказати в наказах на звільнення від 14.01.2020 норми Закону України "Про державну службу" п. 1-1 статті 87;

- Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області провести компенсаційні виплати визначені статтями 236, 240 Кодексу законів про працю України", статтею 49 та п. 4 статті 87 Закону України "Про державну службу" у розмірі середньої заробітної плати за період зволікання видачі наказу на звільнення за період з 19.06.2019 по 24.01.2020 з урахуванням індексації заробітної плати та коефіцієнтів підвищення та компенсаційних виплат при звільненні.

04.05.2020 до суду від Держгеокадастру надійшов відзив на позов, в якому відповідач стверджує, що ОСОБА_1 не зазначила у позові жодних обґрунтованих доводів щодо незаконності наказу Держгеокадастру від 14.01.2020 №30-то, виданого до того ж на виконання такого, що набрало законної сили рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №816/1389/16. Відповідач зауважує, що в межах розгляду справи №816/1389/16 позивач сама бажала змінити підстави звільнення, подавши заяву, яка розглянута та виконана Держгеокадастром. Крім того вказує, що позивач не зазначила та не довела, яким чином відповідачем порушено її права (а.с. 66-76).

У відповіді на відзив представник позивача Мазоха С. М . зазначав, що відповідач не спростував твердження наведені позивачем та аргументи стосовно суті позовних вимог. Зазначив, що оскаржувані накази від 14.01.2020 мають відповідати вимогам чинного на момент прийняття законодавства, зокрема Закону України "Про державну службу", оскільки стосуються незаконного звільнення з публічної служби та відповідно має містити норму пункту 11 статті 87 вказаного Закону (а.с. 100-102).

Розгляд даної справи, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Повний текст судового рішення складено у перший робочий день після виходу з відпустки судді головуючого у даній справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 на підставі наказу Держгеокадастру від 14.12.2015 №1660-то призначена на посаду начальника Відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області як така, що пройшла конкурсний відбір на дану посаду.

Наказом Держгеокадастру від 26.07.2016 №954-то позивача було звільнено з посади начальника Відділу за угодою сторін відповідно до пункту 3 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу", пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю.

В подальшому Головним управління Держгеокадастру у Полтавській області 27.07.2016 було видано наказ №124-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", відповідно до якого оголошено наказ Держгеокадастру від 26.07.2016 №954-то "Про звільнення ОСОБА_1 "

Наказом Відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області від 27.07.2016 №12-к "Про звільнення ОСОБА_1 " оголошено накази Держгеокадастру від 26.07.2016 №954-то, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.07.2016 №124-к, припинено виконання обов`язків начальника Відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області 27.07.2016 у зв`язку зі звільненням за угодою сторін.

Не погоджуючись з правомірністю вищезазначених наказів Держгеокадастру, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області 29.08.2016, позивач свого часу звернулася до суду.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №816/1389/16. залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2019, адміністративний позов задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано накази: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 26.07.2016 №954-то "Про звільнення ОСОБА_1 "; Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.07.2016 №124-к "Про звільнення ОСОБА_1 "; відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області від 27.07.2016 №12-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за угодою сторін на підставі пункту 3 частини першої статті 83 Закону України "Про державну службу" та пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України. Визнано ОСОБА_1 такою, яку було звільнено з посади начальника відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 274 360 грн.

На виконання вказаного рішення наказом Держгеокадастру від 14.01.2020 №30-то скасовано наказ Держгеокадастру від 26.06.2016 №954-то "Про звільнення ОСОБА_1 " та визнано ОСОБА_1 такою, яку звільнено з посади начальника Відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (а.с. 77).

Позивач вважає, що на виконання рішення суду відповідачами допущено зволікання у видачі наказів про скасування щодо незаконного звільнення та видано відповідні накази лише 14.01.2020 №30-то та Головним управлінням Держгеокадстру у Полтавській області від 14.01.2020 №24-к (а.с. 6), при цьому наказ відділу Держгеокадастру у Хорольському районі від 27.07.2016 №12-к взагалі не скасовано, та проведено звільнення ОСОБА_1 . Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області без компенсаційних виплат гарантованих ст. 492 Кодексу законів про працю України та Законом України "Про державну службу". Окрім цього вважає, що її звільнення здійснюється з публічної служби, з якої її незаконно звільнено, тому і в наказі на її звільнення має бути зазначена п. 11 статті 87 Закону України "Про державну службу" та відповідно здійсненні виплати відповідно до ч. 4 ст. 87 Закону України "Про державну службу" на момент видачі зазначених наказів.

У зв`язку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з такого.

Як з`ясовано судом, оскаржувані у даній справі наказ Держгеокадастру від 14.01.2020 №30-то та наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 14.01.2020 №24-к прийнято на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №816/1389/16, яким визнано ОСОБА_1 такою, яку було звільнено з посади начальника відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

При цьому, як видно зі змісту зазначеного судового рішення, позивач подавши в ході розгляду справи №816/1389/16 заяву від 14.05.2019 про зміну предмета позову, сама просила, зокрема, визнати її такою, яка звільнена з посади начальника відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, судом у справі №816/1389/16 повністю відновлено порушене право ОСОБА_1 про незаконне звільнення з публічної служби.

Надаючи пояснення з приводу порушеного права, на захист якого подано позов, позивач в позові вказала, що її незаконне звільнення відбувалося з публічної служби, тому у спірних наказах про таке звільнення має бути зазначена п. 11 статті 87 Закону України "Про Державну службу", що дає право на отримання виплат, передбачених ч. 4 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

У зв`язку з цим суд вважає за необхідне вказати, що завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною першою статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Тобто, необхідними умовами для набуття особою права на судовий захист є:

- безпосередня участь цієї особи (позивача у справі) в переданих на вирішення до адміністративного суду публічно-правових відносинах;

- володіння позивачем у цих відносинах певним обсягом прав;

- вчинення неправомірного зазіхання державою на ці права у спірних правовідносинах, внаслідок чого належні позивачеві права набувають ознак порушених.

Наявність цих ознак є необхідною передумовою для одержання особою правового захисту та можливого застосування в подальшому державою заходів примусу на поновлення порушеного права шляхом прийняття адміністративним судом відповідного рішення.

У будь-якому разі обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення його порушених прав і, у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення має тягнути за собою відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20.10.2015 № 21-2497а15 та від 27.10.2015 № 21-3658а15.

В позовній заяві позивач не пояснила у чому саме полягає порушення її прав з боку Держгеокадастру та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, позаяк вказані відповідачі виконали рішення суду у спосіб, який обрала сама позивач у справі №816/1389/16, шляхом видачі наказів на виконання рішення суду, яким визнано ОСОБА_1 такою, яку було звільнено з посади начальника Відділу Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

До того ж, позивач не оскаржувала рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 у справі №816/1389/16 в апеляційному порядку, фактично погодившись з його мотивацією та результатом розгляду.

Відтак, за відсутності встановленого судом порушеного права ОСОБА_1 з боку Держгеокадастру та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, відсутні й підстави для судового реагування шляхом задоволення позову.

Заявлений у даній справі позов суд визнає надуманим і таким, що спрямований на отримання позивачем додаткової неправомірної вигоди на підставі норм Закону України "Про державну службу", дія яких у даному випадку на позивача не поширюється.

З урахуванням встановлених обставин справи суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вул. Народного ополчення, 3, м. Київ, 03151, ), Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень та пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун