Справа № 569/16222/19
Суддя: Смолій Л. Д.
Дата ухвалення: 2020-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Рівненській області Чоповської Аліни Олександрівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДПО 18 №561183, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що 18 серпня 2019 року відносно нього винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначає, що він не вчиняв жодного правопорушення, приїхав на даному транспортному засобі в якості пасажира, автомобілем керувала інша особа.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Натомість представником відповідача Гервазюк О.Ю. надіслано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи диска із відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою в справі про адміністративне правопорушення, винесеною поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області ДПП Чоповською А.О. серії ДПО18№ 561183 від 18 серпня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він 18 серпня 2019 року о 12 год.55 хв., керуючи транспортним засобом Шкода Октавіа з номерним знаком НОМЕР_1 в м. Рівне по вул. Гетьмана Полуботка, 37 порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 3.34 ПДР України..

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інш і обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом про адміністративні правопорушення України.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4)змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, судом досліджено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду зазначеної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, яким він обґрунтував свій позов, а саме того, що він не є особою, яка керувала автомобілем Шкода Октавіа з номерним знаком НОМЕР_1 , клопотання про допит в якості свідка водія зазначеного транспортного засобу не заявляв. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, зокрема записом з бодікамери поліцейського, де зафіксовано, що позивач ОСОБА_3 при розгляді справи про адміністративне правопорушення знаходиться на місці водія транспортного засобу, документи для перевірки поліцейському діставав з речового ящика для зберігання дрібних предметів («бардачка»), що опосередковано свідчить про те, що позивач оскарженням спірної постанови намагається уникнути адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.251, 252, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Рівненській області Чоповської Аліни Олександрівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду безпосередньо або через Рiвненський мiський суд Рівненської області.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції НП України (м. Рівне, вул. С.Бандери, 14а).

Суддя -