Справа № 214/8675/19 (2-а/214/51/20)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2020 року м.Дніпросправа № 214/8675/19 2-а/214/51/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Стасьєва Євгенія Олеговича на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року у справі № 214/8675/19 (2-а/214/51/20) (суддя Прасолов В.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Стасьєва Євгенія Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії АЕК № 1704041 від 03.11.2019р., винесену поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Стасьєвим Євгенієм Олеговичем (далі відповідач) про притягнення позивача до адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Відповідачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, порушення судом норм процесуального права скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ним було зупинено транспортний засіб, водієм виявився позивач, під час спілкування з останнім було виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано йому пройти огляд у встановленому законом порядку, на що позивач погодився, але по прибуттю до Криворізького психоневрологічного диспансеру Дніпропетровської обласної ради відмовився від повного проходження огляду, відповідно до чого лікарем було видано висновок в котрому зазначалося, що позивач відмовився від повного проходження огляду. Вказує, що після цього відповідачем складено на позивача протокол за ст.130 КУпАП. На законну вимогу пред`явити посвідчення водія для перевірки, складання адміністративного матеріалу та подальшого вилучення посвідчення на підставі ст.265-1 КУпАП, позивач відмовився надавати його, чим порушив п.п. 2.4 «а» ПДР.

Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу. У відзиві просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За фабулою постанови, що оскаржується позивачем, 03 листопада 2019 року о 16 год. 40 хв. в м. Кривий Ріг по вул. Рокоссовського 10, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA PASEO, д.н. НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на вимогу працівника поліції для повного ознайомлення з ним, чим порушив вимоги п.п.2.4 «а» Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.126 КУпАП, є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.

Позивачем заперечувався факт вчиненого правопорушення.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. а) п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Підпунктом пункту 2.4 «а» ПДР встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Позивачу в провину ставиться те, що він, після зупинки транспортного засобу, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на вимогу працівника поліції для повного ознайомлення з ним, чим порушив вимоги п.п.2.4 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 3 листопада 2019 року близько 16 годині 40 хвилин позивач керував автомобілем «Тойота» в м. Кривий Ріг по вул. Рокосовького та був зупинений інспектором.

Після зупинки позивач надав поліцейському посвідчення водія.

В подальшому, через майже п`ять годин, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення на повторну вимогу поліцейського надати посвідчення водія, позивач відмовився це робити.

3 листопада 2019 року о 22 год. 43 хв. відповідачем винесено постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачем долучено диск із фрагментами відеозаписів з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

З дослідженого відеозапису встановлено:

- на файлі з останніми цифрами « 0425», записи на якому починаються з 22:28 закінчуються о 22:30, відображено, що поліцейський просить надати йому посвідчення водія для складання протоколу;

- на файлі з останніми цифрами « 0426», записи на якому починаються з 22:31 закінчуються о 22:36, відображено, що поліцейський присутнім особам роз`яснює, що складений протокол, зазначає, що був пред`явлений паспорт, видно як особи підписують протокол. Поліцейський оголошує, що буде винесена постанова за ст.126;

- на файлі з останніми цифрами « 0427», записи на якому починаються з 22:47 закінчуються о 22:52, особа каже поліцейському: «Ви ж тримали права», поліцейський відповідає: «Тримав».

В даному випадку позивач виконав вимогу інспектора, а саме після зупинки пред`явив посвідчення водія, що надавало можливість інспектору перевірити це посвідчення.

Факт відмови позивача надати посвідчення водія повторно, не має складу адміністративного правопорушення, а тому інспектор не мав підстав притягувати позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 ч.1 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що відповідач при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Стасьєва Євгенія Олеговича - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року у справі № 214/8675/19 (2-а/214/51/20) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак