Справа № 128/3181/19
Суддя: Карпінська Ю. Ф.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/3181/19
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Москвичової О.Р.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 18.11.2019 інспектором батальйону № 1 роти № 4 УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Кравчуком С.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1763810, згідно з якою на нього, ОСОБА_1 , було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.В даній постанові зазначено, що 18.11.2019 о 19:36 водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, не мав при собі поліса обов`язкового цивільного страхування наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1«ґ» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.Позивач вважає вказану постанову протиправною, винесеною з перевищенням службових повноважень та вимог закону. В позові зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував. При винесенні інспектором поліції оскаржуваної постанови взагалі не було взято до уваги його пояснення та заперечення з приводу складання даної постанови, інспектор лише пояснив, що йому всеодно доведеться сплатити штраф в розмірі 425 грн.За вищевказаних обставин позивач просить суд скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 12.02.2020 було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 згідно з ордером Білозора О.Л. та залучено до участі у справі № 128/3181/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення в якості співвідповідача - Управління патрульної поліції у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) (а.с. 41-42).

В судове засідання 15.06.2020 учасники справи не з`явились.

Представник позивача ОСОБА_1 згідно з ордером Білозор О.Л. попередньо подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. При постановленні рішення просить врахувати висновок Верховного Суду, зроблений у справі № 524/9827/16-а від 18.02.2020, згідно з яким невжиття поліцейським дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги тягне за собою закриття справи про адмінправопорушення. Так, з огляду відео з нагрудної боді камери працівника поліції, який розглядав справу про адміністративне правопорушення та виносив оскаржувану постанову відносно ОСОБА_1 , яке надано відповідачем до справи з відзивом на позовну заяву, вбачається, що ОСОБА_1 заявив клопотання працівнику поліції про те, що хоче при розгляді даної справи скористатися правовою допомогою адвоката (на відео наданому працівником поліції клопотання ОСОБА_1 о 19:47:00 год 18.11.2019), на що працівник поліції Кравчук С.О., який розглядав справу про адміністративне правопорушення, повідомив: «Я чекати адвоката не буду, у мене немає часу» (18.11.2019 о 19:53:40 год), та грубо порушуючи права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП (при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права), виніс оскаржувану постанову, не надавши ОСОБА_1 скористатися його правом на адвоката.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання 15.06.2020 не з`явились без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи у їхню відсутність чи про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

14.01.2020 представником відповідача згідно з довіреністю Химичем Д.В. через канцелярію суду подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві зазначає, що під час патрулювання 18.11.2019 на А/Д М-12 «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка 374 км» інспектором роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП Кравчуком С.О. було зупинено автомобіль марки «Opel Astra» н.з. НОМЕР_1 на іноземній реєстрації, водій якого ОСОБА_1 під час перевірки документів не пред`явив на вимогу інспектора поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 1763810 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Таким чином, відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення (а.с. 23-25).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність учасників справи без технічного фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з боді камери поліцейського,оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 18 листопада 2019 року інспектором батальйону № 1 роти № 4 УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Кравчуком Сергієм Олеговичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1763810, згідно з якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.В даній постанові зазначено, що 18.11.2019 о 19:36 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Astra» н.з. НОМЕР_1 на іноземній реєстрації, не мав при собі поліса обов`язкового цивільного страхування наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1«ґ» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, що підтверджується копією постанови (а.с. 7).

На спростування оскаржуваної постанови позивачем ОСОБА_1 в позові зазначено, що Правил дорожнього руху України він не порушував. Його пояснення та заперечення з приводу складення постанови до уваги взяті не були. При спілкуванні з ним інспектор поліції лише зазначив, що йому всеодно доведеться сплати штраф в розмірі 425 грн.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено,що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 1 статті 126 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки, в тому числі, поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п. 2.1 (ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собічинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що також визначено ст. 251 КУпАП України.

Статтею 40 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 статті 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

З відео з нагрудної боді камери працівника поліції, який розглядав справу про адміністративне правопорушення та виносив оскаржувану постанову відносно ОСОБА_1 , що надане відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, вбачається, що ОСОБА_1 працівнику поліції заявив клопотання про те, що хоче при розгляді даної справи скористатися правовою допомогою адвоката, на що працівник поліції Кравчук С.О., який розглядав справу про адміністративне правопорушення, повідомив: «Я чекати адвоката не буду, у мене немає часу» та, грубо порушуючи права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП (при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права), виніс оскаржувану постанову, не надавши ОСОБА_1 скористатися його правом на адвоката.

Таким чином, в даному випадку водій виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що усно зазначив інспектору. Однак інспектором не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Отже, такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки при огляді відеозапису з боді камери поліцейськоговстановлено, що поліцейськими було порушено право позивача ОСОБА_1 на правничу допомогу, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, так як в судовому засіданні повно і всебічно з`ясовано обставини справи, доказів правомірності винесеного рішення інспектором поліції у письмовому відзиві представником відповідачів не зазначено та до нього таких доказів не долучено.

Така позиція суду повністю узгоджується з висновком Верховного Суду, зробленим у справі № 524/9827/16-а від 18.02.2020, згідно з яким невжиття поліцейським дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги тягне за собою закриття справи про адмінправопорушення.

Керуючись ст.ст. 31, 40 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст. 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 22, 55, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 23, 38, 126 ч. 1, 251 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 194, 229, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 4 УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора батальйону № 1 роти № 4 УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Кравчука Сергія Олеговича серії ЕАК № 1763810 від 18 листопада 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн - визнати протиправною та скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП КУпАП, - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення з урахуванням п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор батальйону № 1 роти № 4 УПП у Вінницькій області лейтенанта поліції Кравчук Сергій Олегович, адреса місця роботи: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Дата ухвалення та підписання рішення 15.06.2020.

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська