Справа № 140/2372/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2372/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача Дзюрило А.Р.,

представника відповідача Решетника О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку за правилами загального позовного провадження Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська фондова компанія" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинська фондова компанія" звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 22.07.2019 та № від 22.07.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.07.2019 Головним управлінням ДФС у Волинській області, на підставі акту про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Волинська фондова компанія» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, в частині правильності класифікації згідно УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за окремими митними деклараціями від 01.07.2019 №13631/14-08/40390708, прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.07.2019, яким ТОВ «Волинська фондова компанія» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на суму 525 625, 71 грн., з них 420 500,57 грн. - ввізне мито та 105 125, 14 грн. - пеня, та податкове повідомлення-рішення № від 22.07.2019, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених товарів на суму 105 125, 14 грн., з них 84 100,11 грн. податок на додану вартість та 21 025,03 грн. - пеня.

В акті перевірки було встановлено, що ТОВ «Волинська фондова компанія» було здійснено неправильну класифікацію товарів - розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидача мінеральних добрив MXL 8200 Premium, зокрема, даний товар було класифіковано за кодом 8432 40 90 00 УКТЗЕД (ставка мита 0%), а за висновком ГУ ДФС у Волинській області товар необхідно класифікувати за кодом 8716 20 00 00 УКТЗЕД (ставка мита 10%, але оскільки товар походженням з Європейського Союзу, ставка мита протягом 2017 року становить 5%). Також, в акті перевірки було встановлено, що ТОВ «Волинська фондова компанія» було здійснено заниження бази оподаткування податком на додану вартість на суму ввізного мита.

Позивач вважає податкові повідомлення-рішення № та № від 22.07.2019 протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки відповідно до пояснень до УКТЗЕД, до товарної позиції 8432 включаються машини незалежно від тяги, застосовувані замість ручних інструментів для виконання перерахованих нижче видів сільськогосподарських, садових або лісогосподарських робіт, зокрема, для розкидання або внесення в ґрунт добрив, включаючи гній або інші органічні речовини, для поліпшення фізико-хімічних властивостей ґрунту. Також, згідно пояснень до УКТЗЕД, до численних машин товарної позиції 8432 відносяться розкидачі органічних та мінеральних добрив.

В свою чергу, товарна позиція 8716 поширюється на групу несамохідних транспортних засобів (без механічного приводу) (крім згаданих у попередніх товарних позиціях), що мають одне колесо чи більше і які призначені для перевезення вантажів або людей. До цієї товарної позиції включаються саморозвантажні причепи для перевезення різних вантажів (фуражу, гною і т.п.) з рухомою підлогою для розвантаження; такі транспортні засоби можна укомплектувати різними пристроями (пристроєм для подрібнення гнойової маси, для січення фуражу і т.п.) для того, щоб пристосувати їх для використання як розкидач гною, фуражного кузову чи причепу для перевезення коренеплодів.

Проте, розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium, не можуть відноситися до групи причепів, оскільки не призначені для перевезення вантажу та не можуть використовуватися для розкидання рідиноподібних добрив. Крім того, в них відсутня функція само розвантаження.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що ТОВ «Волинська фондова компанія» при митному оформленні товару вірно визначено код товару за УКТЗЕД 8432, а відтак податкові повідомлення-рішення № від 22.07.2019 та № від 22.07.2019 слід визнати протиправними та скасувати.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11:00 17.09.2019.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 19.08.2020 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що перевіркою встановлено, що товари «розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium» ввезені ТОВ «Волинська фондова компанія» та оформлені в режимі ІМ40 за вказаними в акті перевірки митними деклараціями за своєю конструкцією є причепом, що має бункер з рухомим дном і розподільчими дисками, що в свою чергу унеможливлює його класифікацію у товарній позиції 8432 згідно з УКТЗЕД.

З урахуванням характеристик товару, наявних в мережі Інтернет (офіційний сайт виробника - www.uniamachines.com), документів наданих ТОВ «Волинська фондова компанія», вимог УКТ ЗЕД та Пояснень до товарної позиції 8432 та 8716 УКТЗЕД, відповіді від Секретаріату Всесвітньої митної організації від 11.01.2019 №18NL0282 - YN, що класифікація товару «розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium», ввезених та оформлених в режимі ІМ40 ТОВ «Волинська фондова компанія» за зазначеними МД повинна здійснюватися у товарній підкатегорії 8716 20 00 00 (ставка ввізного мита - 10%), як «причепи та напівпричепи з самозавантаженням або саморозвантаженням, для використання у сільському господарстві».

У зв`язку із чим, вважає, що ГУ ДФС у Волинській області податкові повідомлення-рішення № від 22.07.2019 та № від 22.07.2019 прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для їх скасування відсутні.

У запереченнях від 27.08.2019 на відзив представник позивача зазначила, що відповідачем не надано доказів того, що розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium призначені для перевезення вантажів, що можуть використовуватися для розкидання рідиноподібних добрив, мають функцію саморозвантаження. Звертає увагу на те, що відповідь Секретаріату Всесвітньої митної організації від 11.01.2019 №18NL0282-YN стосовно класифікації подібного товару, не заслуговує уваги, оскільки стосувалася товару - розкидача органічних добрив TYTAN, який має іншу конструкцію та інше призначення - розкидання органічних добрив.

Ухвалою суду від 17.09.2018 провадження у справі було зупинено, у зв`язку із призначенням проведення судової автотоварознавчої експертизи.

02.03.2020 на адресу суду надійшов висновок експерта судової товарознавчої експертизи від 25.02.2020 №8705-8708 разом з матеріалами адміністративної справи №140/2372/19.

10.04.2020 представником позивача подано клопотання про стягнення судових витрат, згідно якого у разі задоволення позову просить стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Волинська фондова компанія» понесені судові витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 10 048, 00 грн.

Ухвалою суду від 15.04.2020 провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 12:00 05.05.2020.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 в даній адміністративній справі замінено відповідача - Головне управління ДФС у Волинській області на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Волинській області та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 27.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11:00 09.06.2020.

В судовому засіданні 09.06.2020 представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що з 20.05.2019 по 14.06.2019 Головним управлінням ДФС у Волинській області проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Волинська фондова компанія» дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за окремими митними деклараціями, за результатами якої складено акт перевірки від 01.07.2019 №13631/14-08/40390708 «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Волинська фондова компанія» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за окремими митними деклараціями».

Документальною перевіркою встановлено порушення:

статті 69 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (зі змінами і доповненнями), правил 1, 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД затверджених Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII (зі змінами та доповненнями) щодо невірної класифікації товару в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митними деклараціями №205070000/2017/5195 від 10.02.2017, №205070000/2017/7369 від 23.02.2017, №205070000/2017/7962 від 27.02.2017, №UA205090/2017/325 від 02.03.2017, №UA205090/2017/6178 від 03.04.2017, №UA205090/2017/7052 від 06.04.2017, №UA205090/2017/8158 від 13.04.2017, №UA205090/2017/9604 від 24.04.2017, №UA205090/2017/9701 від 24.04.2017, №UA205090/2017/24529 від 10.07.2017 на суму 420 500, 57 грн.;

пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI щодо заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями №205070000/2017/5195 від 10.02.2017, №205070000/2017/7369 від 23.02.2017, №205070000/2017/7962 від 27.02.2017, №UA205090/2017/325 від 02.03.2017, №UA205090/2017/6178 від 03.04.2017, №UA205090/2017/7052 від 06.04.2017, №UA205090/2017/8158 від 13.04.2017, №UA205090/2017/9604 від 24.04.2017, №UA205090/2017/9701 від 24.04.2017, №UA205090/2017/24529 від 10.07.2017 на суму 84 100, 11 грн.

ТОВ «Волинська фондова компанія» не погоджуючись з висновками викладеними в акті перевірки, подала заперечення на акт перевірки від 01.07.2019 №13631/14-08/40390708.

Головне управління ДФС у Волинській області листом про розгляд заперечень за вих. №23766/10/03-20-14-08-14 від 19.07.2019 відмовлено в задоволенні даних заперечень.

На підставі акту перевірки від 01.07.2019 №13631/14-08/40390708 Головним управлінням ДФС у Волинській області винесені податкові повідомлення-рішення від 22.07.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності в розмірі 525 625, 71 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 420 500, 57 грн. та за штрафними санкціями в сумі 105 125, 14 грн.; від 22.07.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезення товарів в розмірі 105 125, 14 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 84 100, 11 грн. та за штрафними санкціями в сумі 21 025, 03 грн.

ТОВ «Волинська фондова компанія» вважаючи податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області № від 22.07.2019 та № від 22.07.2019 протиправними, звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Пунктом 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Частиною третьої вказаної статті предбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі.

Положеннями статті 272 Митного кодексу України, підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Відповідно до статті 278 Митного кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Частиною другою статті 351 Митного кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (пункт 5 частини першої статті 352 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Таким чином, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Разом з тим, судом встановлено, що податковий орган дійшов висновку про те, що класифікація товару «розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium», ввезених та оформлених в режимі ІМ40 ТОВ «Волинська фондова компанія» повинна здійснюватися у товарній підкатегорії 8716 20 00 00 (ставка ввізного мита - 10%), як «причепи та напівпричепи з самозавантаженням або саморозвантаженням, для використання у сільському господарстві», зокрема, на підставі відповіді від Секретаріату Всесвітньої митної організації від 11.01.2019 №18NL0282 - YN стосовно класифікації подібного товару - розкидача органічних добрив TYTAN, який, в свою чергу, має іншу конструкцію та інше призначення - розкидання органічних добрив.

Таким чином, отримана відповідачем відповідь від Секретаріату Всесвітньої митної організації від 11.01.2019 №18NL0282 - YN, не може застосовуватися при класифікації товару, ввезеного позивачем, оскільки стосуються іншого товару, що, на думку суду, свідчить про безпідставність тверджень податкового органу про порушення ТОВ «Волинська фондова компанія» положень митного та податкового законодавства.

Також, суд не бере до уваги посилання відповідача на характеристики товару, наявні в мережі Інтернет (офіційний сайт виробника www.uniatnachines.com), оскільки відповідачем не зазначено, які безпосередньо відомості з сайту виробника або відомості з яких документів дозволяють встановити характеристики товару для віднесення його до товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД.

В силу вимог частини чотирнадцятої статті 354 Митного кодексу України в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

Як встановлено судом, податковий орган в акті перевірки від 01.07.2019 №13631/14-08/40390708 дійшов висновку про те, що ввезений ТОВ «Волинська фондова компанія» товар - «розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium», має бути класифіковано за кодом 8716 20 00 00 УКТЗЕД, в той час як позивачем вищезазначений товар класифіковано за кодом 8432 40 90 00 УКТЗЕД, на що суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Ведення УКТЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 68 МК України).

Процедуру ведення УКТЗЕД визначено Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 428 (далі - Порядок №428).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №428 УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Митний тариф України встановлюється Законом України "Про Митний тариф України".

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до пунктів 1-2 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

При цьому згідно з пунктом 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно із вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Позивачем у митних деклараціях №205070000/2017/5195 від 10.02.2017, №205070000/2017/7369 від 23.02.2017, №205070000/2017/7962 від 27.02.2017, №UA205090/2017/325 від 02.03.2017, №UA205090/2017/6178 від 03.04.2017, №UA205090/2017/7052 від 06.04.2017, №UA205090/2017/8158 від 13.04.2017, №UA205090/2017/9604 від 24.04.2017, №UA205090/2017/9701 від 24.04.2017, №UA205090/2017/24529 від 10.07.2017 в графі 33 задекларовано товар «розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium» за кодом 8432 40 90 00 УКТЗЕД.

Проте, відповідачем вищевказаний товар класифіковано за кодом 8716 20 00 00 УКТЗЕД.

Суд не погоджується із класифікацією спірного товару відповідачем, виходячи з такого.

З метою забезпечення виконання Закону України "Про Митний тариф України" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №428 "Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Так, згідно Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 №401, до товарної позиції 8432 включаються машини незалежно від тяги, застосовувані замість ручних інструментів для виконання перерахованих нижче видів сільськогосподарських, садових або лісогосподарських робіт:

підготовка ґрунту для вирощування культурних рослин (розчищення земель, підйом цілини, оранка, розпушування і т.п.);

розкидання або внесення в ґрунт добрив, включаючи гній або інші органічні речовини, для поліпшення фізико-хімічних властивостей ґрунту;

садіння або сіяння;

обробіток або доглядання за ґрунтом в період вегетації (культивація, прополювання, проріджування сходів і т.п.).

Відповідно до пояснень до УКТЗЕД до численних машин товарної позиції 8432 відносяться - розкидачі органічних та мінеральних добрив (мінеральних речовин, компосту і т.п.), іноді змонтовані на колесах, зазвичай містять ємкості, обладнані розподільним механізмом, наприклад зсувними донними пластинами, шнековим живильником, безперервними ланцюгами або відцентровими дисками.

В свою чергу, причепи з рухомим днищем і пристроєм, що подрібнює та розкидає, які дозволяють їм в процесі розвантаження працювати як розкидачі твердих і рідиноподібних добрив, з ємністю на колесах, зазвичай обладнану пластинами, що розкидають, або жолобами (лопатами), включаються до товарної позиції 8716.

Відповідно до пояснень до УКТЗЕД товарна позиція 8716 поширюється на групу несамохідних транспортних засобів (без механічного приводу) (крім згаданих у попередніх товарних позиціях), що мають одне колесо чи більше і які призначені для перевезення вантажів або людей. До цієї товарної позиції включаються саморозвантажні причепи для перевезення різних вантажів (фуражу, гною і т.п.) з рухомою підлогою для розвантаження; такі транспортні засоби можна укомплектувати різними пристроями (пристроєм для подрібнення гнойової маси, для січення фуражу і т.п.) для того, щоб пристосувати їх для використання як розкидач гною, фуражного кузову чи причепу для перевезення коренеплодів.

Таким чином, визначальним критерієм для здійснення класифікації відповідно до УКТЗЕД «розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидача мінеральних добрив MXL 8200 Premium» є те чи можна їх вважати причепами, чи можна їх використовувати для розкидання рідиноподібних добрив та чи наявна у них функція саморозвантаження.

Відповідно до пояснень до УКТЗЕД причеп - це несамохідний транспортний засіб (без механічного приводу), що має одне колесо чи більше і який призначений для перевезення вантажів або людей.

Однак, суд вважає, що «розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium» не є причепами, з урахуванням наступного.

Відповідно до частини дванадцятої статті 365 МК України достовірною техніко-технологічною документацією вважаються офіційно видані книги, державні та галузеві стандарти, технічні умов, специфікації, каталоги, креслення і паспортні дані на виріб виробника.

Згідно з Керівництвом по експлуатації на "Розкидач добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000"(стор. 9), пристрій призначений винятково для широко прийнятого використання, для внесення мінеральних добрив, таких як гранульовані добрива, добрива порошкоподібні, кристалічні і вапняні добрива. На стор.24 даного керівництва зазначено, що найбільша небезпека виникає при виконанні наступних заборонених дій: використання розкидача для інших цілей, ніж ті, що описані в керівництві з експлуатації (пп.3 п.7.1. Керівництва по експлуатації на "розкидач добрив RCW 8000,8200 Plus М, 12000").

Згідно з Керівництвом по експлуатації на "Розкидач добрив MXL 8200 Premium" (стор. 9), прицепний розкидач MXL призначений тільки для поверхневого розсіювання гранульованих і кристалічних добрив, грануляція яких знаходиться в межах від 1 до 8 мм. Спосіб експлуатації поза даними межами вважається не відповідним призначенню. Виробник не несе відповідальності за спричинений по даній причині збиток; ризик несе тільки користувач.

Також, в зазначених Керівництвах з експлуатації (на стор. 4) заначено, що перед виїздом на дороги загального користування необхідно закріпити ззаду машини попереджувальний знак і перевірити роботу фар. Забороняється перевищувати допустиму швидкість 40 км/ч.

Зазначені розкидачі можуть рухатися по дорогах загального користування тільки з порожнім бункером та з жорстким обмеженням максимальної швидкості. Завантаження розкидачів може відбуватися тільки безпосередньо на полі, де відбувається розкидання. Зазначене підтверджується особливостями конструкції даних розкидачів. Шасі на рамі в них розміщуються ззаду з метою передачі навантаження на трактор, і таким чином відбувається довантаження задніх коліс трактора для забезпечення прохідності агрегату трактор-розкидач в складних польових умовах - по м`якому, розмоклому грунті. Проте, така конструкція не забезпечує достатньої керованості розкидача при русі по твердому покритті - по дорогах, звідси обмеження на транспортування завантаженого розкидача.

Водночас, для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема, визначення яким характеристикам згідно УКТЗЕД відповідають «розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium», ухвалою суду від 17.09.2019 призначено судову товарознавчу експертизу, оскільки дослідження ключових характеристик розкидачів мінеральних добрив, ввезених позивачем, потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

На вирішення експерту поставлено питання: 1) яким технічним та експлуатаційним характеристикам відповідають «розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидача мінеральних добрив MXL 8200 Premium»; 2) чи призначені вони для виконання сільськогосподарських робіт та яких саме; 3) чи призначені вони для розкидання рідиноподібних добрив; 4) чи можуть вони використовуватися як причепи для здійснення перевезень вантажів; 5) чи є у них функція саморозвантаження; 6) яким характеристикам відповідають «розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидача мінеральних добрив MXL 8200 Premium» згідно з УКТ ЗЕД?

Експертом проведено натурний огляд досліджуваних об`єктів за їх місцем знаходження; також використано Керівництво з експлуатації розкидачів добрив (виробник "AGROMET PILMET" Sp. zo. o. (Республіка Польща), торговельна марка UNIA Group).

У своїх дослідженнях експерт зазначив, що зібраною інформацією щодо технічних та експлуатаційних характеристик об`єктів дослідження встановлено, що кожен об`єкт являє собою складний комбінований механіко-гідравлічний агрегат, який конструктивно складається з наступних вузлів та систем: рами, кузова, ходової частини, гальмівної системи, електричної системи, підлогового транспортера, розсіваючих дисків. На досліджуваних моделях розкидачів встановлені кузова бункерного типу. Бункер виготовлений з листового металу в формі перевернутої скошеної піраміди і кріпиться на рамі за допомогою кронштейнів і т.д. Розташування відповідних ємкостей (герметичної бочки) для рідиноподібних добрив відсутнє, до того ж задня стінка бункеру не забезпечує належного рівня герметичності його внутрішнього простору на «розкидачах мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидачі мінеральних добрив MXL 8200 Premium» (див. керівництво з експлуатації).

Крім того, досліджувані моделі розкидачів (в силу своїх особливостей конструкції) не призначені для використання в якості причепу для здійснення перевезення вантажів та в них відсутня функція саморозвантаження. Згідно з призначенням визначеним заводом-виробником, вони призначені виключно для використання в сільському господарстві для розсіювання мінеральних добрив. Наявність в зазначених розкидачів чотирьох стінок бункера, який виготовлений в формі скошеної піраміди, не дає можливість здійснити їх розвантаження відповідно до сучасних вимог логістичної стратегії перевезення (здійснити розвантаження швидко, надійно та механізовано). Оскільки розвантаження за допомогою механізованих засобів, таких як екскаватор, взагалі не можливе, оскільки гарантує безпосередній контакт ковша із елементами підлогового транспортера, що в умовах обмеженого простору бункеру та його специфічною формою також призведе до пошкодження останнього. Розвантаження ж із використанням ручного шанцевого інструменту пов`язане як із значними втратами часу, так і витратами фізичної праці робітників. Крім того, об`єм бункеру зазначених розкидачів не відповідає об`єму бункерів причепів, що використовується для перевезення вантажів, він є занадто малим, що також робить економічно недоцільним здійснення перевезення вантажів з використанням зазначених розкидачів. Розвантаження з використанням підлогового транспортера також є неефективним, оскільки не дає можливості здійснити розвантаження в одну точку, вантаж буде розкидатися (розпорошуватися) на певну відстань в залежності від маси вантажу. Також розвантаження з використанням підлогового транспортера призведе до пошкодження вантажу розсіваючими дисками або пошкодження розсіваючих дисків або розсіваючої системи розкидача вантажем.

За висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 25.02.2020 №8705-8708 (а.с.98-107) «розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium» за сукупністю своїх характеристик та властивостей відповідають товарам, опис яких наведено в товарній позиції 8432 "Машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; котки для газонів або спортивних майданчиків", товарній підпозиції "розкидачі та розподільники органічних та мінеральних добрив", товарній категорії "інші".

Вони призначені для розкидання мінеральних добрив, внесення в грунт мінеральних гранульованих добрив, що є різновидом сільськогосподарських робіт, вони не призначені для розкидання рідиноподібних добрив, вони також не призначені для перевезень вантажів. В «розкидачів мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидача мінеральних добрив MXL 8200 Premium» відсутня функція саморозвантаження.

У зв`язку із чим, суд вважає, що «розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium» не є причепами, оскільки вони не призначені для перевезення вантажів або людей.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем безпідставно класифіковано вищевказані «розкидачі мінеральних добрив RCW 8000, 8200 Plus М, 12000 та розкидач мінеральних добрив MXL 8200 Premium» за кодом 8716 20 00 згідно з УКТ ЗЕД, а відтак позивачем вірно визначено код товару - 8432 40 90 00 УКТЗЕД.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано прийнято податкові повідомлення-рішення № від 22.07.2019 та № від 22.07.2019, оскільки вказані рішення не ґрунтується на нормах чинного законодавства, їх слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як визначено частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 3 частини третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що позивач сплатив судовий збір у сумі 9 461, 27 грн., а також позивач поніс витрати в сумі 10 048 грн., у зв`язку із проведенням судової товарознавчої експертизи. (а.с.2, 119)

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача слід присудити здійснені ним і документально підтверджені судові витрати у сумі 9 461, 27 грн. зі сплати судового збору та 10 048, 00 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Волинській області № від 22.07.2019 та № від 22.07.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська фондова компанія" судовий збір у розмірі 9 461 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 27 копійок та витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 10 048 (десять тисяч сорок вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення, з урахуванням п.3 розділу VI "Прикінцевих положень" КАС України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинська фондова компанія", , адреса: 43023, м. Луцьк, вул. Вахтангова, 16.

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області, адреса: 43010, м. Луцьк, Київський майдан, 4.

Суддя Ю.Ю. Сорока

Повний текст судового рішення складено 16.06.2020.