Справа № 360/1815/20
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1815/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Полякової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі відповідач, управління), в якій позивач просить суд:

- визнати частково протиправним та скасувати частково рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 21 від 09.12.2019 про призначення пенсії за віком ОСОБА_2 в частині незарахування до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періодів роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті Енгельсовська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті Ореховська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 16.11.1981 по 02.11.1987 на шахті Ворошиловградська № 1 виробничого об`єднання Ворошиловградвугілля;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періодів роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті Енгельсовська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті Ореховська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 16.11.1981 по 02.11.1987 на шахті Ворошиловградська № 1 виробничого об`єднання Ворошиловградвугілля та здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 з 03.12.2019 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 21 від 09.12.2019 позивачу призначено пенсію за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Однак з оскаржуваним рішенням про призначення пенсії неможна погодитися в повному обсязі. Так, відповідачем у листі № 2144/02-22 від 24.01.2020 зазначено, що позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії за віком. Пенсія розрахована зі стажу 27 років 6 місяців 12 днів, в тому числі Список № 1 - 1 рік 5 місяців 9 днів. При прийнятті рішення пільговий стаж було враховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Уточнюючих довідок позивачем не було надано, у зв`язку з чим до пільгового стажу при призначенні пенсії не враховано періоди роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті Енгельсовська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті Ореховська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 16.11.1981 по 02.11.1987 в виробничому об`єднанні Ворошиловградвугілля оскільки в трудовій книжці відсутні відомості про характер виконуваної роботи, про розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, тому ці періоди роботи як пільгові не зараховані відповідачем при призначенні пенсії позивачу.

Позивач важає, що відповідачем необґрунтовано та в порушення норм законодавства не здійснено зарахування до пільгового стажу позивача періодів його військової служби та зазначених періодів роботи позивача на підземних роботах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права на призначення пенсії відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Ухвалою суду від 07.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.39,40).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав відзив на позов (а.с.57-60), в якому зазначено, що управління заперечує проти заявлених позовних вимог з таких підстав.

03.12.2019 позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком. Згідно з зазначеною заявою та наданих до неї документів позивачу було призначено пенсію, тобто позивач набув право на пенсію і перебуває на обліку в управлінні. 13.01.2020 на адресу управління від позивача надійшла заява (невстановленого законом зразка) від 13.01.2020 (вх.№ 168/22 від 13.01.2020), в якій позивач просив надати інформацію стосовно нарахування йому пенсії та листом від 24.01.2020 вих.№2144/02-22 управління надало ОСОБА_2 обґрунтовану відповідь. 03.03.2020 на адресу управління поштою надійшла заява (невстановленого законом зразка) позивача від 03.03.2020 (вх.№1664/22 від 03.03.2020), в якій позивач просив провести перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням наданих довідок №150 від 28.02.2020, №787 від 11.02.2020, №1619 від 06.12.2019, які видані підприємствами неіснуючого територіального утворення.

Необхідність надання довідки, що уточнює характер виконуваної роботи зумовлена, зокрема, тим, що в трудовій книжці зазначається період перебування працівника в трудових відносинах з роботодавцем, а не період роботи працівника під землею. У трудовій книжці, яку було надано позивачем для призначення пенсії, відсутні відповідні записи про період роботи під землею (про кількість робочого часу під землею). Оригінали первинних документів (відомостей), які можуть бути використані для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема відомості, вказані як підстава для видачі довідок, особова картка форми Т-2, штатний розклад, накази про прийняття, переміщення, звільнення з роботи, розрахунково-платіжні відомості працівників зберігаються в архіві підприємства за фактичною адресою в м.Краснодон та м.Луганськ Луганської області (так звана „ЛНР) перевірити достовірність даних у документах неможливо. Таким чином, надані позивачем довідки №1618, №1619 (2 шт.), №1620 від 06.12.2019; №787 від 11.02.2020, №788 від 20.02.2020, б/н від 11.02.2020; №150, №151 від 28.02.2020, видані підприємствами неіснуючого територіального утворення, тому не є документами та не мають юридичної сили, і тому не розглядаються та не можуть служити підставою для зарахування до пільгового стажу періодів роботи.

Тому, при прийнятті управлінням рішення про призначення пенсії за заявою від 03.12.2019 пільговий стаж було враховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування згідно з абзацом 7 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок 637). Відповідно до наданих позивачем документів та індивідуальних відомостей пільговий стаж ОСОБА_2 за Списком 1 склав - 1 рік 5 місяців 9 днів.

Враховуючи вищезазначене управління, не має правових підстав зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті «Енгельсовська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля», з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті «Ореховська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля», з 16.11.1981 по 02.11.1987 на шахті «Ворошиловградська №1» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» та провести відповідний перерахунок пенсії.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за відсутності учасників справи, які до судового засідання не прибули, просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 21.07.1999, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-7).

03.12.2019 позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком до якої додав: копію військового квитка, довідку про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідку про відкритий рахунок в банку, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію паспорту та копію трудової книжки (а.с.50).

Відповідно до протоколу призначення пенсії від 06.12.2019 позивача взято на облік до управління з 03.12.2019 та призначено пенсію за віком (а.с.49).

13.01.2020 позивач звернувся до управління з заявою щодо надання інформації стосовно нарахування йому пенсії за віком та зарахування пільгового стажу роботи при призначенні пенсії (а.с.51).

З листа управління від 24.01.2020 № 2144/02-22 вбачається, що пенсія позивачу розрахована зі стажу 27 років 06 місяців 12 днів (стаж враховано по 31.01.2006, в тому числі Список 1 01 рік 05 місяців 09 днів). При прийняті рішення про призначення пенсії пільговий стаж було враховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки у наданій позивачем трудовій книжці відсутні записи щодо періодів роботи під землею (про кількість робочого часу під землею), а тому в управління відсутні законні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978, з 02.06.1980 по 04.11.1981 та з 16.11.1981 по 02.11.1987 (а.с.52,53).

03.03.2020 позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням уточнюючих довідок: № 150 від 28.02.2020, виданою «Государственным унитарным предприятием Луганской Народной Республики «Углереструктуризация» г.Стаханов», № 787 від 11.02.2020, виданою «Филиалом № 2 закрытого акционерного общества «Внешторгсервис» структурное подразделение «Краснодонуголь», № 1619, № 1620, № 1618 від 06.12.2019, виданих «Филиалом «шахтоуправление Луганское» государственного унитарного предприятия «Центроуголь» Луганской Народной Республики г.Луганск», що підтверджують право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.54).

Листом управління від 16.03.2020 № 4828/02-22 повідомлено позивачу, що його заяву від 03.03.2020 про перерахунок пенсії розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», оскільки позивачем не було дотримано вимог діючого законодавства, а саме: в заяві відсутні дата народження та дані документу, що посвідчують особу, не зазначено ідентифікаційний номер платника податків. Також зазначено, що надані позивачем довідки не є документами та немають юридичної сили, оскільки видані підприємствами не існуючого територіального утворення, а тому не розглядаються управлінням та не можуть служити підставою для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978, з 02.06.1980 по 04.11.1981 та з 16.11.1981 по 02.11.1987 (а.с.55,56).

З зазначених листів управління та відзиву на позов вбачається, що питання щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження ним строкової військової служби управлінням не розглядалося.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що згідно з даними, наявними в трудовій книжці та реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний стаж позивача складає 27 років 06 місяці 12 днів, з нього стаж для призначення пенсії на пільгових умовах становить 01 роки 05 місяців 09 днів та у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу позивачу призначено пенсію за віком.

Отже, спірними періодами пільгового стажу позивача, в зарахуванні якого позивачу відмовлено, є періоди роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті Енгельсовська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті Ореховська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 16.11.1981 по 02.11.1987 в виробничому об`єднанні Ворошиловградвугілля та період проходження строкової військової служби.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_3 містить наступні записи щодо спірних періодів (а.с.13-16):

шахта Енгельсовська виробничого об`єднання Краснодонвугілля:

- 05.01.1978 прийнято учнем гірника підземного з повним робочим днем на підземних роботах;

- 30.04.1978 звільнено у зв`язку з призовом в Радянську армію;

- з 05.05.1978 по 11.05.1980 служба в Радянській Армії;

шахта Ореховська об`єднання Краснодонвугілля:

- 02.06.1980 прийнято на шахту машиністом електровозу зайнятим повний робочий день на підземних роботах;

- 04.11.1980 переведено гірським майстром зайнятим повний робочий день на підземних роботах;

- 04.11.1981 звільнено за ст. 38 КЗпП УРСР;

виробниче об`єднання Ворошиловградвугілля:

- 16.11.1981 прийнято підземним гірським майстром з повним робочим днем під землею;

- 26.05.1992 переведено підземним гірником очисного забою четвертого розряду з повним робочим днем під землею;

- 25.07.1983 переведено підземним машиністом гірським очисних машин шостого розряду з повним робочим днем під землею;

- 07.05.1987 переведено підземним електрослюсарем четвертого розряду з повним робочим днем під землею на видобувну ділянку № 2;

- 02.11.1987 звільнено за власним бажанням, ст. 38 КЗпП УРСР.

Зазначені записи завірені печатками підприємств та підписами відповідальних осіб, а також внесені відомості про документи на підставі яких зроблені відповідні записи.

Отже, твердження відповідача, що вказані записи трудової книжки позивача не містять повної інформації щодо часу роботи позивача під землею в зазначені періоди не відповідають дійсності.

Крім того, на підтвердження спірних періодів роботи позивачем надано уточнюючі довідки: № 150 від 28.02.2020, видану «Государственным унитарным предприятием Луганской Народной Республики «Углереструктуризация» г.Стаханов» (а.с.24), № 787 від 11.02.2020, видану «Филиалом № 2 закрытого акционерного общества «Внешторгсервис» структурное подразделение «Краснодонуголь» (а.с.27,28), № 1619, № 1620, № 1618 від 06.12.2019, видані «Филиалом «шахтоуправление Луганское» государственного унитарного предприятия «Центроуголь» Луганской Народной Республики г.Луганск» (а.с.24,27,28,31-34).

На підтвердження періоду проходження військової служби в лавах Радянської Армії позивачем надано військовий квиток серії НОМЕР_4 від 04.05.1978 (а.с.17).

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Підпунктом 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно з вимогами статті 100 Закону України Про пенсійне забезпечення особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії, серед іншого, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.12.2005 за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Таким чином, з викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1.

При цьому, за правилами застосування Списку № 1, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31.12.1991, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01.01.1992 або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11.03.1994, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11.03.1994 або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16.01.2003, то застосовується Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Відповідач, відмовляючи в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача з 05.01.1978 по 30.04.1978, з 02.06.1980 по 04.11.1981 та з 16.11.1981 по 02.11.1987, посилається на те що, у трудовій книжці відсутні записи про періоди роботи під землею (про кількість робочого часу під землею).

Суд дослідивши трудову книжку позивача серії НОМЕР_3 зазначає, що записи щодо спірних періодів роботи позивача з 05.01.1978 по 30.04.1978, з 02.06.1980 по 04.11.1981 та з 16.11.1981 по 02.11.1987 на посадах підземного гірника, підземного електрослюсаря, гірського майстра та підземного машиніста, виконано відповідно до вимог Інструкції № 58, тобто акуратно, кульковою ручкою, у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону зазначені, записи містять необхідну інформацію про характер виконуваної позивачем роботи та посилання на відповідні накази, на підставі яких такі записи було внесено, а також записи завірені печатками підприємств, будь-яких виправлень в цих записах судом не виявлено.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що управлінням неправомірно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978, з 02.06.1980 по 04.11.1981 та з 16.11.1981 по 02.11.1987 на зазначених вище посадах, оскільки у ці періоди для підтвердження пільгового стажу не потрібно було проводити атестацію робочого місця, а записи трудової книжки позивача містять повну інформацію про його роботу на пільгових умовах з повним робочим днем під землею за ці періоди.

Отже, позивач має право на зарахування періодів роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978, з 02.06.1980 по 04.11.1981 та з 16.11.1981 по 02.11.1987 на посадах підземного гірника, підземного електрослюсаря, гірського майстра та підземного машиніста до пільгового стажу за Списком № 1 на підставі записів його трудової книжки, які відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.

Крім того суд зазначає, що згідно із абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Час проходження строкової військової служби, який зараховується до пільгового стажу, не повинен перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічні положення викладені в частині 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, згідно якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Із записів трудової книжки позивача судом встановлено, що позивач з 05.05.1978 по 11.05.1980 проходив службу у лавах Радянської армії та на момент призову на строкову військову службу займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тому позивач мав право на зарахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, період проходження строкової військової служби з 05.05.1978 по 11.05.1980 підлягає зарахуванню позивачу до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 КАС України визначені конкретні способи судового захисту.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Судом встановлено, що у даному випадку саме рішенням відповідача порушено право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах з моменту призначення пенсії за віком на загальних умовах.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких вона просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права, та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим суд враховує ту обставину, що пенсія за віком на пільгових умовах є окремим видом пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і право позивача на її отримання порушено відповідачем під час призначення йому пенсії за віком на загальних умовах шляхом незарахування до пільгового стажу певних періодів роботи позивача на посадах за Списком № 1та неврахування строуц проходження військової служби всупереч вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне обрати такий спосіб захисту порушеного права позивача як визнання протиправним та скасування рішення відповідача про призначення позивачу пенсії за віком з 03.12.2019, оформлене протоколом від 06.12.2019, в частині не зарахування до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періодів роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978, з 02.06.1980 по 04.11.1981 та з 16.11.1981 по 02.11.1987 та періоду проходження позивачем строкової військової служби з 05.05.1978 по 11.05.1980 та неправильного визначення виду пенсії, на призначення якої має право позивач, а також зобов`язання управління зарахувати до пільгового стажу позивача вищезазначені періоди та призначення позивачу пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з моменту звернення за її призначенням з 03.12.2019, а також виплатити заборгованість, яка утворилася за минулий період.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією від 04.05.2020 № 12 (а.с.4), оскільки позовні вимоги підлягають фактичному задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком з 03.12.2019, оформлене протоколом від 06.12.2019, в частині не зарахування до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періодів його роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті Енгельсовська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті Ореховська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 16.11.1981 по 02.11.1987 у виробничому об`єднанні Ворошиловградвугілля та періоду проходження строкової військової служби з 05.05.1978 по 11.05.1980 та неправильного визначення виду пенсії, на призначення якої має право ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) зарахувати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до пільгового стажу періоди роботи з 05.01.1978 по 30.04.1978 на шахті Енгельсовська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 02.06.1980 по 04.11.1981 на шахті Ореховська виробничого об`єднання Краснодонвугілля, з 16.11.1981 по 02.11.1987 в виробничому об`єднанні Ворошиловградвугілля та період проходження строкової військової служби з 05.05.1978 по 11.05.1980 та призначити ОСОБА_2 пенсію відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з моменту звернення за її призначенням з 03.12.2019, а також виплатити заборгованість, яка утворилася з 03.12.2019, з урахуванням виплачених сум пенсії за віком за вказаний період.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі с сплати судового збору у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12 червня 2020 року.

Суддя В.С. Шембелян