Справа № 369/4942/19
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4942/19
Провадження № 2-а/369/43/20
РІШЕННЯ

Іменем України

01.06.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Середенко Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 взводу 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, молодшого лейтенанта поліції Жираківського Ігоря Ігоровича про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти 1 взводу 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, молодшого лейтенанта поліції Жираківського Ігоря Ігоровича про скасування постанови. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.04.2019 року поліцейським роти 1 взводу 1 УПП в Івано-Франківській області, молодшим лейтенантом поліції Жираківським І.І. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №036909 та накладено адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови 10.04.2019 року о 09.46 на автодорозі Н-10, 126 км, позивач рухався транспортним засобом Мерседес А-160, д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 77 км/год при цьому порушив встановлено обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год чим порушив п.п. 12.4 ПДД та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що 126 км автодороги н-10 Стрий- Мамалига знаходиться поза межами населеного пункту. На момент фіксації правопорушення погодні умови на вказаній території характеризувались обмеженою видимістю, що підтверджується інтернет-сервісу «Погода» та унеможливлює використання зазначеного в постанові обладнання для фото-відео фіксації (TruCAM LTI 20/80NC000680), згідно з Інструкції.

В порушення процесуальних норм ст.. 279-280 КУпАП справу розглянуто без оголошень про початок, без з`ясування обставин справи.

На підставі викладеного позивач просив скасувати постанову винесену поліцейським роти 1 взводу 1 УПП в Івано-франківській області, молодшого лейтенанта поліції Жираківського І.І. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП 18 №036909 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП 18 №036909 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Ухвалою від 03.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2019 року поліцейським роти 1 взводу 1 УПП в Івано-Франківській області, молодшим лейтенантом поліції Жираківським І.І. винесено постанову серії ДП18 №036909 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Згідно постанови серії ДП 18 №036909 водій Протас С.В. 10.04.2019 року о 09.46 на автодорозі Н-10 126 км. Керував автомобілем марки Мерседес А-160, д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті рухався зі швидкістю 77 км/год., при цьому перевищив обмежену швидкість в населеному пункті на 27 км/год., вимірювання швидкості здійснювалось приладом TruCam LTI 20/80NC000680, чим порушив вимогу п. 12.4 ПДД та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з цим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідачем в розумінні ст. 251 КУпАП, відповідачем не надано.

Не спростовані відповідачем і твердження позивача про те, що останній своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вимог дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1ст. 4 КАС адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно ст. 19 ч. 1 п. 1 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як роз`яснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Частиною 2ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1,2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст.ст.245,252КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Відповідно до ст.77ч.1КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Ч. 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дану обставину, відповідач до суду відзив на позовну заяву не подав. Відтак суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і визнає, що оскаржувана ним постанова підлягає скасуванню.

З врахуванням того, що при винесенні оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо задоволених позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд виходить з наступного.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення від 10.04.2019 року серії ДП18 № 036909 прийнята відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Стаття 247 КУпАП визначає обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, зокрема, згідно з п.1 ч.1 даної норми Закону провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Згідно статті 1 КАС України Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Отже, закриття провадження у адміністративній справі може мати місце лише з підстав, визначених КАС України.

А тому вимоги про закриття провадження у справі не підлягають задоволенню, оскільки повноваженням щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, закриття провадження у такій адміністративній справі, наділений виключно державний орган, а суд в адміністративному судочинстві лише перевіряє законність і обґрунтованість спірного рішення, а не приймає рішення замість нього, що повністю узгоджується з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року.

Закриття провадження по справі, постанова по якій прийнята в рамках іншого Закону, чинним Кодексом адміністративного судочинства не передбачено.

Статтею 245 КАС України визначені повноваження суду при вирішення справи. Зазначена норма Закону не передбачає ухвалення судом рішення про закриття провадження по справі, яка розглядалась за іншим Законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19,77,90,242,243,246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти 1 взводу 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, молодшого лейтенанта поліції Жираківського Ігоря Ігоровича про скасування постанови,- задовольнити частково.

Скасувати постанову винесену поліцейським роти 1 взводу 1 УПП в Івано-франківській області, молодшого лейтенанта поліції Жираківського І.І. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП 18 №036909 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.С. Пінкевич