Справа № 300/703/20
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" червня 2020 р. справа № 300/703/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання - Костюк О.С.,
представника позивача - Малети А.І.,
представника відповідача - Лещак Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"
до відповідача: Відділу державного архітектурно- будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області
про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.03.2020., -
ВСТАНОВИВ:
Представник Публічного акціонерного товариства (надалі також позивач ПАТ "Укрнафта"), 30.03.2020 звернувся до суду з позовною заявою до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.03.2020.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до припису, позивача зобов`язано в місячний термін усунути порушення шляхом отримання права власності чи користування земельною ділянкою або договору суперфіцію відповідно до пункту п`ятого Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 №747), або привести земельну ділянку до попереднього стану. Позивач вважає, що припис прийнятий відповідачем незаконно, безпідставно, упереджено та необ`єктивно, за відсутності події і складу порушення у сфері містобудівної діяльності та в порушення порядку його прийняття, а відповідно є протиправним і підлягає скасуванню.
Ухвалою від 03.04.2020 відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 105-106).
14.05.2020 від представника позивача на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив (а.с.229-2346). У даній відповіді на відзив представник позивача просить визнати протиправним та скасувати припис відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області від 03.03.2020 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях. Просила суд відмовити в задоволенні позову.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні, дослідивши в сукупності письмові та інші докази, якими сторони обґрунтовують власні позовні вимоги, відзив на позов та відповідь на відзив, встановив наступне.
Суд звертає увагу, що позапланова перевірка на об`єкті будівництва проводилась у присутності уповноваженої особи НГВУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" ОСОБА_1 , що не заперечувалося у судовому засіданні представником позивача.
Посадовою особою відповідача 19.02.2020 вручено Гнип І.В. копію направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 10.02.2020 №125/06/20 та копію звернення юридичної особи, що стало підставою для проведення державного архітектурно-будівельного заходу. Даний факт засвідчується підписом уповноваженої особи на копії направлення (т.1, а.с. 122).
12.03.2020 позивачем на адресу Долинської міської ради подано заперечення до акту від 03.03.2020 №127/9/2020 за вих. №01/01/11/07/01/01-02/02/121, а також 17.03.2020 подано пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.03.2020 за вих. №01/01/11/07/01/01-02/02/123 (т.1, а.с. 145-148).
Відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.03.2020 про те, що суб`єктом містобудування здійснено порушення абзацу 1 пункту 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №466 (в редакції постанови КМУ від 26.08.2015 №747) і пункту 7.2 ДБН А.3.1-5 2016 "Організація будівельного виробництва" (т.1, а.с.136-137).
17.03.2020 позивачем на адресу Долинської міської ради подано клопотання про закриття провадження у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності за вих. №01/01/11/07/01/01-02/02/124 (т.1, а.с. 150-151).
У зв`язку з виявленими порушеннями провідним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради, винесено оскаржуваний припис від 03.03.2020, яким позивача зобов`язано усунути виявлені порушення в термін 1 місяць шляхом отримання права власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію відповідно до пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджених постановою КМУ від 13.04.2011 №466 (в редакції постанови КМУ від 26.08.2015 №747) або привести земельну ділянку до попереднього стану (а.с.135).
На час завершення перевірки уповноважена особа суб`єкта містобудування відмовилась від отримання документів, що складені за результатами проведення останньої: акт перевірки, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
Крім того, 17.03.2020 начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за №01/2020Ф/232/05-13/18в, якою визнано ПАТ "Укрнафта" НГВУ Долинанафтогаз" винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини 3 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 94 590 гривень (т.1, а.с. 152-153).
Не погоджуючись з винесеним приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Суд, у відповідності до статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", статтею 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 (надалі Положення №294), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі Порядок №553).
Так, відповідно до статті 1 Закону, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, в межах повноважень, передбачених законом щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (абзац третій статті 1 цього ж Закону).
Статтею 3 Закону визначено основні принципи державного нагляду (контролю), до яких, зокрема, віднесено: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.
Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (стаття 41 Закону).
Слід зазначити, що Пунктом 7 Порядку №553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
- подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
- виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
- перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
- вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом;
- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.
Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.
Аналогічні норми щодо визначення позапланової перевірки та підстав для її проведення містить частина 1 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Судом встановлено, що 06.02.2020 до виконавчого комітету Долинської міської ради надійшло звернення Громадської організації "Центр підтримки та розвитку реформ" №04-02/2020 від 05.02.2020 стосовно проведення перевірки щодо законності виконання будівельних робіт (отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію, здійснення авторського та технічного нагляду, наявної проектної документації, затвердженої в установленому законом порядку, ведення виконавчої документації відповідно до будівельних норм, стандартів і правил, а також перевірки законності експлуатації об`єкта будівництва: "Реконструкція ГЗНіГ №2. Коригування), Наказ №133/05/20 "Про проведення позапланової перевірки" видано відповідачем, в тому числі, й у відповідності до обставин викладених в зверненні листі Громадської організації "Центр підтримки та розвитку реформ" №04-02/2020 від 05.02.2020 (а.с.123-124).
Відповідно до пункту 2 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:
1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;
2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;
3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.
Пунктом 16 Порядку №553 передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
Згідно пункту 17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).
У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Акт перевірки обов`язково підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.
Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.
В разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;
б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.
В зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями, відповідачем винесено оскаржуваний припис про усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.
В контексті вищевикладеного, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо підставності проведення перевірки та відсутності порушень під час її проведення.
Окрім того, суб`єкт містобудування, який вважає протиправними дії службових осіб органу держархбудконтролю до початку проведення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого контролюється органами.
У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, викладеною у постанові від 24.12.2010 у справі №21-25а10, саме на етапі допуску до перевірки суб`єкт господарювання може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі №806/2127/16 від 10.05.2018 та у справі №П/811/1680/17 від 08.08.2018.
Що стосується відсутності у направленні для проведення планового (позапланового) заходу №125/06/20 від 10.02.2020 місцезнаходження юридичної особи, а також не зазначення підстави для здійснення заходу, що є порушенням відповідачем ч.3 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суд зазначає слідуюче.
Згідно наказу Мінрегіонбуду України №240 від 15.05.2012 (у редакції Мінрегіонбуду України №133 від 29.05.2017) "Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" затверджено Додаток 9, яким законодавцем встановлено форму направлення для проведення планового (позапланового) заходу, що у повній мірі відповідає формі і змісту направлення №125/06/20 від 10.02.2020.
Що стосується дотримання позивачем п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №466 (далі Порядок №466) та п. 7.2 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва".
Згідно п. 5 Порядку №466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: - подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; - видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".
Ураховуючи норми п.2 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності" від 17.01.2017 №1817-VIII, представником відповідача не заперечується факт чинності декларації, як дозвільного документа, що дає право на виконання будівельних робіт.
Згаданий договір оренди укладений 14.01.2005 терміном на 10 років, державна реєстрація якого здійснена 14.07.2005.
Однак, з матеріалів справи встановлено, що у ході перевірки, суб`єкт містобудування виконував будівельні роботи в період з грудня 2017 до січня 2019 без належно оформленого права користування земельною ділянкою.
Відповідно до п. 7.2 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва", будівельні роботи на об`єкті будівництва мають здійснюватися на підставі декларативно-дозвільних документів на їх виконання у відповідності з вимогами законодавства.
Частиною 4 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Абзацом 16 ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" зазначено, що самовільне використання земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Отже, на час реєстрації суб`єктом містобудування отримано документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою або договору суперфіцію договір оренди земельної ділянки. Однак, як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, що в період з грудня 2017 по січень 2019 НГВУ "Долинанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" виконання будівельних робіт проводилось без отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою або договору суперфіцію.
Таким чином, твердження представника позивача про достатність наявного чинного документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою або договору суперфіцію на час реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, але не на час виконання будівельних робіт, що суперечить п.5 Порядку №466 та п. 7.2 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва".
Щодо тверджень представника позивача про те, що відповідач трактує договір оренди землі як декларативно-дозвільний документ є невірним, так як чіткий перелік документів, які надають право на виконання будівельних робіт визначено частиною 1 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011.
По своїй суті, видача та реєстрація декларативно-дозвільних документів, що надають право на виконання будівельних робіт є завершальною стадією в процесі отримання права на виконання будівельних робіт. Але, отримання права на виконання будівельних робіт можливе тільки після отримання вихідних даних на проектування, розроблення проекту будівництва, наявність на праві власності чи праві користування земельної ділянки із цільовим призначенням, яке відповідає намірам забудови, залучення на об`єкт будівництва відповідальних сертифікованих осіб за здійсненням авторського та технічного нагляду, а також ліцензованих осіб для виконання будівельних робіт, та інших документів, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та постановою КМУ №466 від 13.04.2011.
Пунктом 7 даного договору встановлено, що після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію з правом перегляду орендної плати від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т.1, а.с. 37-38, 193-194).
Суд звертає увагу на те, що позивач звертався до міського голови м. Долина з листами про те, щоб на чергових сесіях міської ради прийняти рішення про надання дозволу на розподіл земельних ділянок площею 53,1685 га., 29,3876 га, 21,0715 га та 47,0733 га, які повернуті з оренди та виготовлення нової технічної документації на земельні ділянки площею 22,4647 га, 23.1036, га, 12,7991 га та 19,1975 га, однак отримано відповідь, що при голосуванні воно не отримало необхідної кількості голосів для прийняття рішення по задоволенню клопотання позивача (т.1, с. 43-56).
З огляду на те, що з 12.11.2017 по час розгляду справи в суді, позивачем не отримано право користування земельною ділянкою, то у ПАТ "Укрнафта" відсутнє право на забудову земельної ділянки в розумінні п. 4 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки останній не виступає ані власником земельної ділянки, ані її користувачем.
Крім того, в матеріалах справи міститься постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №01/2020Ф/232/05-13/18в від 17.03.2020, якою за порушення позивачем п.8 ч.3 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" накладено штраф в сумі 94 590 грн. (а.с.152-153).
Дана постанова позивачем оскаржена до Івано-Франківського окружного адміністративного суду. На час розгляду даної справи рішення не прийнято.
Судом також було допитано у якості свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що працює операційним менеджером НГВУ "Долинанафтогаз". Зазначив, що в кінці останнього дня перевірки до нього приїхав спеціаліст відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради та надав акт перевірки для ознайомлення. Оскільки у комерційного менеджера були зауваження до акта перевірки, то він відмовився його підписувати та запропонував надати один день для подачі письмових зауважень до зазначеного акта перевірки, однак перевіряючий відмовився залишати акт перевірки. Зауважив, що жодних інших документів він не бачив, так як у нього були зауваження до акта перевірки від 03.03.2020.
У судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що працює провідним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради. Зазначив, що на час завершення перевірки уповноважена особа суб`єкта містобудування відмовилась від отримання документів, що складені за результатами проведення останньої, а саме: акту перевірки, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Зауважив, що зазначені документи направлені на адресу позивача рекомендованим листом від 03.03.2020.
Отже, позивач спершу мав вирішити питання щодо отримання земельної ділянки у користування (продовження договору оренди), після чого проводити роботи на об`єкті "Реконструкція ГЗНіГ №2. Коригування".
Таким чином, суд приходить до висновку, що припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.03.2020 винесений в порядку та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як убачається з матеріалів адміністративної справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (платіжне доручення від 24.03.2020 №1436).
Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову, відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, такі витрати присудженню не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 3 Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство "Укрнафта", адреса: пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053, ;

відповідач: відділ державного архітектурно-будівельного контролю Долинської міської ради Івано-Франківської області, адреса: вул. Чорновола, 6, м. Долина, Долинський район, Івано-Франківська область, 77504, .

Суддя Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 12 червня 2020 р.