Справа № 748/708/20
Суддя: Меженнікова С. П.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/8/20
Єдиний унікальний № 748/708/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючої судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Красній О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП у Чернігівській області ДПП України лейтенанта поліції Драпогуз Тамари Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2020 року позивач звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області з вказаним вище адміністративним позовом, в якому, просить скасувати постанову Серії ДПО18 № 579859 від 20 березня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову вказав, що правила дорожнього руху ним не порушувалися, а оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням КУпАП та Конституції України, а саме, відповідач не сповістила його про час та дату розгляду справи, не опитала його та свідків, не дала змоги надати клопотання по справі, не дослідила докази, а під час розгляду справи не ознайомила його з матеріалами справи, не дала змоги давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, позбавила права користуватися юридичною допомогою адвоката. До того ж, Відповідач винесла постанову про накладення на нього адмінстягнення не з`ясувавши чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винний він в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В поданому відзиві відповідач зазначила, що оскаржуванапостанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП018 №579859 від 20.03.2020 року винесена інспектором роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП Драпогуз Т.В. на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією і законами України є правомірною (законною), та її зміст відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а тому просить відмовити в задоволенні позову. Версія ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях порушень Правил дорожнього руху є надуманими і не підтвердженими жодними доказами по справі, в той час як матеріалами адміністративної справи доведено факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому звернення ОСОБА_1 до суду необхідно розцінювати не що інше, як уникнення адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 13 квітня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 28.04.2020 було задоволено клопотання представника позивача про відкладення судового розгляду та продовжено строк розгляду справи на час дії карантину.

Судове засідання 12.06.2020 проведено в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи, без виклику учасників справи, що було вирішено при відкритті провадження ухвалою суду від 13.04.2020. Наданий позивачем 12.06.2020 через канцелярію суду диск з відеозаписом, на підтвердження правопорушень інспектора поліції при винесенні оскаржуваної постанови, долучено до матеріалів справи. Клопотань про відкладення судового розгляду 12.06.2020 від учасників справи не надходило.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20 березня 2020 року о 21 годині 21 хвилині в місті Чернігові по вул. Льотна, 1/27 рухаючись на транспортному засобі марки Ravon R4 державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом, чим порушив п. 14.6 ПДР та при цьому не пред`явив на вимогу поліцейського для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

За даним фактом було винесено постанову серії ДПО 18 № 579859 від 20.03.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, з урахувань положень ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Як вбачається із вимог п. 14.6 (в) ПДР України обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Згідно п. 2.1 а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух», передбачено обов"язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пункт 2.4 а) ПДР також передбачає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

Положення вказаної вище статті вказує на право поліцейського перевіряти наявність посвідчення водія, а пункти 2.1, 2.4 ПДР, встановлюють обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити його.

Отже, вимога поліцейського надати для перевірки документи визначені п. 2.1 ПДР, яку направлено водієві як учаснику дорожнього руху, має сприйматися ним у формі безумовного обов`язку. Будь-яке нівелювання даним обов`язком зумовлює настання відповідальності встановленої законом.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Так, позивач посилається на те, що встановлені відповідачем у оскаржуваній постанові обставини, які стали підставою для висновку про порушення ним вимог ПДР України не відповідають дійсності.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, оскільки він Правил дорожнього руху не порушував, а тому оскаржувана постанова є протиправною, незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу на те, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також, згідно з п. 9 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 35 Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі, якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до частини першої ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З дослідженого судом відеозапису, здійсненого за допомогою нагрудного відеореєстратора та нагрудних відеокамер СВ №086,00006, наданого суду відповідачем, вбачається порушення позивачем п.п.14.6 "в" та 2.4 "а" ПДР, а саме те, що позивач здійснив обгін ближче ніж 50 м перед пішохідним переходом та на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР.

Таким чином, наявним в матеріалах справи відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, підтверджується факт порушення позивачем ПДР України, обставини вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність, за які передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 10 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція) під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

ОСОБА_2 є уповноваженим працівником підрозділу патрульної поліції Національної поліції, проходить службу на посаді інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, має спеціальне звання лейтенант поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, за ч.2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За порушення Правил дорожнього руху інспектором роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області ДПП Драпогуз Т.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 579859 від 20.03.2020, якою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення з урахуванням ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Посилання ОСОБА_1 в позові на те, що відповідач, проігнорувавши вимоги ст.268, ст.278, ст.279, ст.280 КУпАП, не сповістила його про час та дату розгляду справи, не опитала його та свідків, не дала змоги надати клопотання по справі, не дослідила докази, а під час розгляду справи не ознайомила його з матеріалами справи, не дала змоги давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, позбавила права користуватися юридичною допомогою адвоката, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наданим як відповідачем та і позивачем відеозаписом. Зокрема, з наданого позивачем відеозапису вбачається, що йому були роз"ясненні права, надавалася можливість заявляти клопотання, надавати пояснення, подавати докази. Крім того розгляд справи відбувався у присутності захисника ОСОБА_1 , а тому твердження позивача, що його позбавили права скористатися юридичною допомогою безпідставні. Також з відеозапису, наданого позивачем, встановлено, що йому та його захиснику було надано для ознайомлення відеозапис правопорушення.

Будь-яких інших доводів та доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 20 березня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, позивачем не повідомлено і судом не встановлено.

Враховуючи, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення (ч.1 ст.38 КУпАП), притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в день вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме: обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом та не пред`явлення на вимогу поліцейського для перевірки документи, цілком в межах чинного законодавства.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, виявивши адміністративне правопорушення, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії ДПО18 № 579859 від 20 березня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП у Чернігівській області ДПП України лейтенанта поліції Драпогуз Тамари Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 77, 242, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 УПП у Чернігівській області ДПП України лейтенанта поліції Драпогуз Тамари Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягненняення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя : С.П. Меженнікова