Справа № 240/6846/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 червня 2020 року м. Житомир справа № 240/6846/20

категорія 112030300

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій вона просить визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті їй компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2014, по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії протиправними; зобов`язати відповідача здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити їй компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 31.07.2014 у справі №286/3809/14-а за період з 01.01.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 вказана позовна заява була залишена без руху, а позивачу було надано строк на усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Здійснивши перевірку позовної заяви на її відповідність вимогам ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), суддя встановила, що позовна заява подана до суду з пропуском шестимісячного строку звернення, визначеного ст. 122 КАС України. У зв`язку з цим, було винесено ухвалу від 12.05.2020, якою позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для подання до суду заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

До суду надійшла заява, в якій позивач зазначила, що строк звернення до суду був пропущений нею з поважних причин, а тому просила його поновити. В обґрунтування заяви вказала, що законодавець не обмежує звернення особи до суду лише шестимісячним терміном та визначає, що термін звернення до суду може визначатись іншими законами, які регулюють спірні правовідносини; порушене право позивача є правом на нарахування компенсації втрати частини доходів внаслідок порушення термінів нарахування та виплати пенсії з вини органу, що призначає та виплачує пенсії. Зазначає, що між пенсією і заробітною платою існує певна схожість, оскільки мають однакова природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю. В Рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 Конституційний Суд України надав офіційне тлумачення статті 233 КЗпП України, що положення частини другої статті 233 КЗпП України слід розуміти так, що у разі порушення законодавств про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Якщо узагальнити обидва тлумачення статті 233 КЗпП України, то випливає, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці Конституційний Суд України не пов`язує право працівника на звернення до суду без обмеження будь-яким строком з позовом про стягнення заробітної плати, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, у тому числі сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, з фактом нарахування чи ненарахування роботодавцем спірних виплат.

Розглянувши зазначену заяву, суд встановив наступне.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Встановлений ст. 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення з даним позовом до суду стала невиплата позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої за період з 01.01.2014, по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 31.07.2014 у справі №286/3809/14-а.

Статтею 2 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів (в тому числі й пенсії), нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно зі ст. 4 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

При цьому, зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається та не заперечується позивачем, що сума нарахованої позивачу на виконання постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 31.07.2014 у справі №286/3809/14-а за період з 01.01.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії в розмірі 45561,18 грн. була виплачена їй 21.07.2019.

Суд зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, суд вважає, що саме з моменту виплати ОСОБА_1 пенсії без компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати, позивач дізналася (мала реальну можливість дізнатися) про порушення своїх прав Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Відтак, перебіг строку звернення до адміністративного суд почався для позивача 22.07.2019, тобто з наступного дня після виплати пенсії без компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати, та закінчився 22.01.2020, після спливу шестимісячного строку з дня, коли позивач дізналась про порушення свого права на виплату компенсації втрати частини доходів.

Водночас, з вказаним позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 05.05.2020, що свідчить на користь висновку про пропуск позивачем встановленого ст. 122 КАС України строку на звернення до суду.

З даного приводу суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Таким чином, поважність причин пропуску строку звернення до суду не може бути пов`язана з тим, що позивач не має юридичної освіти та не знає законодавства, оскільки така обставина не пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання позову до суду.

Враховуючи викладене, судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не могла звернутися до адміністративного суду в межах визначеного законодавством строку.

Будь-яких істотних і вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які б непереборно перешкоджали позивачу звернутись до суду або надавали б суду підстави обчислювати строк звернення до суду з іншої дати та вважати строк звернення до суду непропущеним або пропущеним, але з поважних причин, ні позовна заява, ні заява про поновлення пропущеного строку не містять.

Пенсія - одноразова або регулярна грошова виплата (у розрахунку на місяць), яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення певних категорій осіб за принципами пенсійного страхування, загальнолюдської солідарності та субсидування, а заробітна плата - винагорода, обчислена, зазвичай, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник(-ця) або уповноважений ним орган виплачує працівникові чи працівниці за виконану ними роботу.

Тому посилання позивача на те, що законодавство, яке регулює порядок звернення працівника про порушення роботодавцем законодавства про оплату праці щодо стягнення заробітної плати не розповсюджується на порядок звернення щодо компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, є необґрунтованими.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено поважності причин пропуску строку звернення до суду.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а на обґрунтування заяви про поновлення строку звернення нею не наведено жодних поважних причин його пропуску, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановлений строк на апеляційне оскарження відповідно до п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Н.М. Майстренко