Справа № 826/6477/16
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Київ № 826/6477/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Дніпропетровського окружного адміністративного суду, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом:

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо нездійснення дій з перерахунку коштів, з урахуванням встановленого законом розміру посадового окладу, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду за період з 27.10.2014 по 28.03.2015 включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції з 26.10.2014) та за період з 20.05.2015 по день винесення рішення включно відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції відповідно до Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд");

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити дії з перерахування коштів, з урахуванням встановленого законом розміру посадового окладу, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду за період з 27.10.2014 по 28.03.2015 включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції з 26.10.2014) та за період з 20.05.2015 по день винесення рішення включно відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції відповідно до Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд");

- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровського окружного адміністративного суду в частині не нарахування та невиплати позивачу заробітної плати за період з 27.10.2014 по 28.03.2015 включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції з 26.10.2014) та за період з 20.05.2015 по день винесення рішення включно, відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції відповідно до Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд");

- зобов`язати Дніпропетровський окружний адміністративний суд здійснити позивачу перерахунок заробітної плати за період з 27.10.2014 по 28.03.2015 включно відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції з 26.10.2014) та за період з 20.05.2015 по день винесення рішення, включно відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції відповідно до Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, доплата за ранг, тощо).

Ухвалою суду від 26.04.2016 відкрито провадження в адміністративній справі. В судовому засіданні 19.07.2016 вирішено продовжити судовий розгляд у письмовому провадженні. На підставі розпорядження керівника апарату та протоколу про повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями - справу передано судді Донцю В.А. Ухвалою суду від 04.11.2017 справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд на 21.11.2017, судом ухвалено продовжити судовий розгляд у письмовому провадженні.

Згідно з відмітками служби діловодства, 16.06.2016, 21.06.2016, 20.07.2016 та 26.07.2016 Окружний адміністративний суд м. Києва одержав від відповідачів клопотання про зупинення провадження у справі №826/6477/16 до винесення рішення Верховним Судом України в адміністративній справі №820/4653/15.

Судом питання про зупинення провадження у справі не вирішувалось, оскільки Верховним судом України в справі 820/4653/16 прийнято 13.07.2016 постанову, яка на дату судового засідання набрала законної сили.

Підставами позову зазначено: Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII частину першу статті 144 Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI доповнено абзацом другим, згідно з яким розмір посадового окладу позивача як помічника голови місцевого суду (п`ята категорія посад державних службовців) встановлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, помноженому на коефіцієнт 1,3; підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (набрав чинності 15.07.2015) на Кабінет Міністрів України покладався обов`язок у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI; протиправне невиконання Урядом України наведених вимог Закону, що призвело до виплати заробітної плати в меншому розмірі; протиправна відмову у перерахунку і виплаті заробітної плати у розмірі, встановленому частиною першою статті 144 Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI, оскільки ця норма Закону не ставить працівників апаратів судів у залежність від визначення механізму її реалізації підзаконними актами Кабінету Міністрів України та законами про Державний бюджет України.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом подано письмові заперечення, відповідно до яких окружний суд є неналежним відповідачем з огляду на відсутність повноважень щодо здійснення перерахунку посадових окладів без відповідного правового врегулювання, тому заперечує бездіяльність у частині не нарахування та невиплати позивачу за вказані періоди заробітної плати, оскільки суд діяв в порядку і в межах повноважень, наданих законом.

Державною судовою адміністрацією України подано заперечення на адміністративний позов, у яких зазначено що відповідач як розпорядник (одержувач) коштів Державного бюджету України реалізує будь-які бюджетні зобов`язання та платежі за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Водночас у період з 26.10.2014 по 09.09.2015 Кабінетом Міністрів України не внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 "Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та її виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів" (Постанова №268), Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" видатки на реалізацію частини першої статті 144 Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI не передбачалось. У пункті 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 №80-VIII зазначено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI застосовується у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів. За твердженням відповідача, підставою для відмови у здійсненні перерахунку та виплаті заробітної плати позивачу була відсутність механізму здійснення нарахування та виплати заробітної плати позивачу, позаяк неприведення Кабінетом Міністром України нормативно-правових актів у відповідність до Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", на час виникнення спірних правовідносин, унеможливило виплату заробітної плати у визначеному Законом розмірі.

Позивач та представник Дніпропетровського окружного адміністративного суду просили здійснювати розгляд справи без їх участі, в письмовому провадженні. Представник Державної судової адміністрації України підтримав заперечення, просив відмовити в задоволенні позову.

На підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суд продовжив розгляд справи в письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, судом установлено.

Як убачається з матеріалів справи, на момент звернення до суду ОСОБА_1 працювала у Дніпропетровському окружному адміністративному суді. Згідно з довідкою від 19.04.2016 №104 у період з 27.10.2014 по 06.04.2015 займала посаду секретаря судового засідання Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Позивач 14.04.2016 звернулася з заявою до голови Дніпровського окружного адміністративного суду про здійснення перерахунку заробітної плати з 27.10.2014 по 28.03.2015 та виплатити її в повному обсязі.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд листом від 19.04.2016 №1319/05/16 повідомив, що заборгованість з оплати праці відсутня, заробітна плата нараховувалась відповідно до штатного розпису та встановлених обов`язкових виплат.

Згідно з довідкою Дніпровського окружного адміністративного суду від 19.04.2016 №1319/05/16 та довідкою про доходи посадовий оклад позивача становив: у період з 01.01.2014 по 31.08.2015 - 1218,00 грн., з 01.09.2015 - 1378,00 грн., з 09.09.2015 - 2067,00 грн.

Вирішуючи спір, суд ураховує таке.

Відповідно до частини першої статті 144 Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (зі змінами згідно з Законом України від 14.10.2014 №1697-VII): розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади (абзац перший); при цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців (абзац другий).

Частину першу статті 144 Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI доповнено абзацом другим згідно з підпунктом 59 пункту 5 Прикінцевих положень Закону України Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (набрав чинності 26.10.2014).

За змістом пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII Кабінет Міністрів України зобов`язано, зокрема, у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом (абзац другий підпункту 1), у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (абзац третій підпункту 2).

Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII (набрав чинності з 29.03.2015) викладено в новій редакції Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI. Частиною першою статті 147 нової редакції Закону встановлювалось: розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади (абзац перший); при цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців (абзац другий).

Відповідно до підпункту 2 пункту 13 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII Кабінет Міністрів України зобов`язано у тримісячний строк з дня набрання чинності Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (чинного на час виникнення та існування спірних відносин) встановлювалось: умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частина сьома); джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України (частина восьма).

Відповідно до Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР (у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних відносин): умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону (частина друга зі статті 8); оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. (стаття 13).

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (у редакції до 28.03.2015) визначалось: фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Бюджетні призначення на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди - щодо фінансового забезпечення діяльності цих органів; Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів загальної юрисдикції, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України та Державної судової адміністрації (частини перша, друга статті 142); суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (стаття 143). Аналогічні положення містились у стаття 145, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (у редакції з 28.03.2015).

Судом установлено, що Кабінет Міністрів України постановою від 02.09.2015 №644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" (набрала чинності 09.09.2015) визначив нову схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів, у тому числі, для секретаря судового засідання. При цьому у вказаній Постанові міститься застереження, що в 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення, інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 №80-VIII (набрав чинності з 01.01.2015), зі змінами згідно з Законом України від 02.03.2015 №217-VIII (набрав чинності з 13.03.2015) визначалось, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (з наступними змінами та доповненнями) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Надаючи тлумачення наведеним положенням нормативно-правових актів, Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 справа №818/749/16 вказав, що за загальним правилом, конкуренція правових норм у часі повинна вирішуватися на користь норми, прийнятої пізніше, оскільки найновіше законодавство демонструє способи та форми правового регулювання, які на даний етап розвитку суспільства, на думку законодавця, є більш доцільними.

Закон України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 №80-VIII прийнятий пізніше Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII, тому в 2015 році норми і положення цього Закону щодо заробітної плати працівника апарату суду застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а не статтею 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI.

Державна судова адміністрація України не наділена повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати в іншому розмірі, ніж це передбачено Постановою №286.

Оскільки заробітна плата позивачу нараховувалась, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного Постановою №286, тобто з урахуванням положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", суд дійшов висновку, що заробітну плату позивачу нараховано у розмірі не нижчому від визначеної Законом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постановах від 12.07.2016 справа №820/4648/15, від 26.07.2017 справа №822/5776/15, Верховний Суд у постановах від 14.02.2018 справа №825/789/15-а, від 08.11.2018 справа №818/45/16, від 23.12.2019 справа №807/1175/16, від 26.02.2020 справа №826/5049/16, від 26.02.2020 справа №826/5049/16.

З огляду на наведену судову практику, зважаючи на те, що позивачу в спірний період оклад нараховувався відповідно до Постанови №286 з урахуванням обмежень встановлених на 2015 рік, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями). Оскільки сторонами не надано інших доказів понесення судових витрат, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Державна судова адміністрація України (ідентифікаційний код 26255795, місцезнаходження: 01021, місто Київ, вулиця Липська, будинок 18/5).

Відповідач - Дніпропетровський окружний адміністративний суд (ідентифікаційний код 34824364, місцезнаходження: 49000, місто Дніпро, вулиця Академіка Янгеля, будинок 4).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до пункту 3 Розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (зі змінами згідно з Законом України від 30.03.2020 №540-IX) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.А. Донець