Справа № 420/3089/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3089/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправними дії щодо надання несвоєчасної відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 03.04.2020 р. та зобов`язання надати повну, точну та доступну публічну інформацію, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору

09 квітня 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, в якому просила:

(1) визнати протиправними дії Виконавчого комітету Одеської міської ради Одеської області щодо надання ОСОБА_1 несвоєчасної відповіді на її запит про доступ до публічної інформації від 03.04.2020 р. (зареєстрований 04.03.2020 р. за вх. №ЗПІ-222);

(2) визнати протиправними дії Виконавчого комітету Одеської міської ради щодо відмови оформлену листом від 16.03.2020 р. №01-17/136-ЗПІ у наданні ОСОБА_1 публічної інформації на запит про доступ до публічної інформації від 03.04.2020 р.;

(3) зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради надати ОСОБА_1 повну, точну та достовірну публічну інформацію про наявність вільних земель (земельних ділянок) державної та комунальної власності у м. Одесі, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок згідно з ст. 121 Земельного кодексу України які можуть бути приватизовані громадянами.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

Поданий позов обґрунтовувався тим, що 03.03.2020 р. позивач відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернулась до Виконавчого комітету Одеської міської ради із запитом на отримання публічної інформації.

Запит було направлено електронним шляхом на електрону адресу відповідача (підтвердження направлення роздруківка з електронної скриньки про направлення запиту від 03.03.2020 р.).

10.03.2020 р. відповідач повідомив позивача листом на електрону адресу про те, що запит було прийнято та зареєстровано 04.03.2020 р. №ЗПІ-222, що підтверджується роздруківкою з електронної адреси.

У запиті було висловлено прохання надати публічну інформацію відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: інформацію про наявність вільних земель (земельних ділянок) державної та комунальної власності у м. Одесі, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок згідно з ст. 121 Земельного кодексу України які можуть бути приватизовані громадянами.

У встановлений строк згідно з ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач відповідь не надав.

Позивач звернулася з електронним листом до відповідача від 16.03.2020 р. та повідомила про те, що станом на 16.03.2020 р. на її інформаційний запит від 03.03.2020 р. (зареєстрований 04.03.2020 р. №ЗПІ -222) не надано відповіді , що є порушенням строків Закону України «Про доступ до публічної інформації».

16.03.2020 р. на електрону адресу позивача надійшла відповідь на запит від 16.03.2020 р. №01-07/136-ЗПІ від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Листом від 16.03.2020 р. №01-17/136-ЗПІ позивача було повідомлено в надані запитуваної інформації з підстав, що «у розпорядженні Одеської міської ради відсутня запитувана Вами інформація». В обґрунтування відмови відповідач через Департамент комунальної власності ОМР послався на ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст.79-1 Земельного кодексу України, ст.6 Закону України «Про державний земельний кадастр».

Позивач зазначила, що запит не направляла Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, а направляла саме до Виконавчого комітету Одеської міської ради. Позивач не отримувала від Виконавчого комітету Одеської міської ради жодного повідомлення про направлення запиту для розгляду до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, а тому відповідачем по справі є саме Виконавчий комітет Одеської міської ради до якого було скеровано запит.

Позивач вважає, протиправними дії відповідача у наданні несвоєчасної відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 03.04.2020 р. а відмову відповідача оформлену листом від 16.03.2020 р. в надані запитуваної інформації неправомірною та незаконною.

(б) Позиція Відповідача

До суду від відповідача відзив на адміністративний позов не надходив.

ІІІ. Процедура та рух справи

15.04.2020 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Справу суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

03.03.2020 р. позивач відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернулась до Виконавчого комітету Одеської міської ради із запитом на отримання публічної інформації.

Запит було направлено електронним шляхом на електрону адресу відповідача (підтвердження направлення роздруківка з електронної скриньки про направлення запиту від 03.03.2020 р.).

10.03.2020 р. відповідач повідомив позивача листом на електрону адресу про те, що запит було прийнято та зареєстровано 04.03.2020 р. №ЗПІ-222, що підтверджується роздруківкою з електронної адреси.

У запиті було висловлено прохання надати публічну інформацію відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: інформацію про наявність вільних земель (земельних ділянок) державної та комунальної власності у м. Одесі, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок згідно з ст. 121 Земельного кодексу України які можуть бути приватизовані громадянами.

У встановлений строк згідно з ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач відповідь не надав.

Позивач звернулася з електронним листом до відповідача від 16.03.2020 р. та повідомила про те, що станом на 16.03.2020 р. на її інформаційний запит від 03.03.2020 р. (зареєстрований 04.03.2020 р. №ЗПІ -222) не надано відповіді , що є порушенням строків Закону України «Про доступ до публічної інформації».

16.03.2020 р. на електрону адресу позивача надійшла відповідь на запит від 16.03.2020 р. №01-07/136-ЗПІ від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Листом від 16.03.2020 р. №01-17/136-ЗПІ позивача було повідомлено в надані запитуваної інформації з підстав, що «у розпорядженні Одеської міської ради відсутня запитувана Вами інформація». В обґрунтування відмови відповідач через Департамент комунальної власності ОМР послався на ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст.79-1 Земельного кодексу України, ст.6 Закону України «Про державний земельний кадастр».

Позивач зазначила, що запит не направляла Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, а направляла саме до Виконавчого комітету Одеської міської ради. Позивач не отримувала від Виконавчого комітету Одеської міської ради жодного повідомлення про направлення запиту для розгляду до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, а тому відповідачем по справі є саме Виконавчий комітет Одеської міської ради до якого було скеровано запит.

V. Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно з ст.2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про інформацію» основними напрямами державної інформаційної політики є: забезпечення доступу кожного до інформації.

Згідно з ч.2 ст.20 Закону України «Про інформацію» будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно з п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3)інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Як передбачено ч.1 ст.14 цього Закону розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Суд зазначає, що Законом України «Про доступ до публічної інформації» не передбачено жодної іншої підстави для ненадання інформації запитувачу. Також Законом не передбачено право розпорядників інформації встановлювати такі підстави. Відмова розпорядника інформації з будь-яких інших підстав, окрім передбачених ст.22 Закону , є незаконною.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах, зокрема законності.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Пунктом 31 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що міським радам надані виключні повноваження щодо прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності , не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

Абзацом 2 ч.5 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що до моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

За приписами ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою, здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

У свою чергу, відмовляючи у наданні інформації відповідач вказує про те, що у розпорядженні міської ради відсутня запитувана позивачем інформація.

Безпідставним є посилання Відповідача у своїй відмові оформлену листом від 16.03.2020 р. на положення ст.79-1 Земельного кодексу України та ст.6 ЗУ «Про державний земельний кадастр», так як позивач у своєму запиті не запитувала у Відповідача інформацію про сформовані земельні ділянки та їх перелік, а лише просила надати інформацію про наявність земель (земельних ділянок) у м. Одесі які можуть бути використані під забудову та передані згідно до ст.121 ЗК України з метою їх приватизації.

З аналізу положень ЗУ «Про доступ до публічної інформації» випливає, що визначальною ознакою для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь- якими засобами та на будь-яких носіях і знаходилася у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Позивачем у своєму запиті запитувалась інформація про наявність вільних земель (земельних ділянок) у м. Одесі з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок згідно статті 121 ЗК України які можуть бути приватизовані громадянами.

Аналізуючи приписи статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності» та статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування", передусім саме Відповідач згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Більше того. Виконавчий комітет також залишається розпорядником цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у його фактичному володінні.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 22 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 р. № 559 «Про містобудівний кадастр» Одеською міською радою було прийняте рішення № 3320-УІ від 16.04.2013 р. «Про затвердження Програми створення служби містобудівного кадастру у складі управління архітектури та містобудування Одеської міської ради на 2013-2016 роки». Згідно завдань та заходів зазначеної Програми, передбачено, окрім іншого, проведення інвентаризації наявних матеріалів, дані яких передбачається ввести до містобудівного кадастру.

Рішенням Одеської міської ради № 1611-VII від 08.02.2017 р. затверджено міську цільову Програму розвитку інформаційної системи містобудівного кадастру на 2017-2020 роки.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №835 «Про затвердження Положення про набори даних, які піддягають оприлюдненню у формі відкритих даних» на виконання ст.10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно до додатку до Положення, Органи місцевого самоврядування оприлюднюють інформацію про: перелік об`єктів комунальної власності; перелік об`єктів комунальної власності, що передані в оренду чи інше право користування (з даними про умови передачі об`єктів в оренду); перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані в користування; перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови, актуальні списки власників/орендарів місцевих земельних ділянок.

Таким чином, діючим законодавством, а саме Постановою КМУ від 21.10.2015 р. №835 передбачений обов`язок для органів місцевого самоврядування створювати та опубліковувати у формі відкритих даних інформацію про перелік земельних ділянок, шо пропонуються для здійснення забудови.

Крім того, положення Постанови КМУ від 21.10.2015 р. №835 з посиланням на ЗУ «Про доступ до публічної інформації» визначає розпорядників інформації які зобов`язані опубліковувати інформацію, до таких розпорядників окрім інших відносяться органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст.10-1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у Формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати н на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Тобто, окрім обов`язку оприлюднювати інформацію, розпорядник інформація зобов`язаний надавати публічну інформацію у Формі відкритих даних на запит.

Відповідач по справі за діючим законодавством є належним розпорядником інформації, шо стосується вільних земель на території м. Одеси які пропонуються дляздійснення забудови.

Суд встановив, що відповідно до запиту від 03.04.2020 р. який було отримано та зареєстровано відповідачем 04.03.2020 р. за вх. №ЗПІ -222 позивач просила надати відповідь на свій запит у визначений законом термін на електрону пошту.

Розпорядник інформації відповідач по справі отримав запит позивача 04.03.2020 р., що підтверджується листом на електрону адресу позивача про повідомлення того, що запит зареєстровано 04.03.2020 р. №ЗПІ -222.

З огляду на докази, які містять в матеріалах справи, відповідь на запит було надано лише 16.03.2020 р. і це лише після того, коли позивач звернулася до відповідача з листом щодо ненадання відповіді на запит. У цей же день 16.03.2020 р. на електрону адресу надійшов лист від Департаменту комунальної власності Одеської міської ради датований від 16.03.2020 р. №01-17/136-ЗПІ в якому у першому абзаці зазначається, що було розглянуто запит від 04.03.2020 р. № ЗПІ-222. Тобто, це підтверджує те, що відповідь на запит від 16.03.2020 р. надана саме на запит від 04.03.2020 р. (а.с.15) .

Таким чином, відповідь на запит позивача від 03.03.2020 р. позивачу надійшла на 8 робочий день з дня отримання запиту (04.03.2020 р.), що суперечить вимогам ч1, ч.4 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Суд зазначає, що позивач не отримувала від відповідача повідомлень про продовження строку розгляду її запиту.

Крім того, позивач запит не направляла Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, а направляла саме до Виконавчого комітету Одеської міської ради. Позивач не отримувала від Виконавчого комітету Одеської міської ради жодного повідомлення про направлення запиту для розгляду до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, а тому відповідачем по справі є саме Виконавчий комітет Одеської міської ради до якого було скеровано запит.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що відповідь відповідача від 16.03.2020 р. на запит позивача від 03.03.2020 р. є відповіддю не по суті запиту, що згідно з ч.2 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» вважається неправомірною відмовою в наданні інформації. Отже неправомірна відмова відповідача надати запитувану інформацію на запит, чим порушує право позивача на доступ до публічної інформації.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Одеської міської ради Одеської області щодо надання ОСОБА_1 несвоєчасної відповіді на її запит про доступ до публічної інформації від 03.04.2020 р. (зареєстрований 04.03.2020 р. за вх. №ЗПІ-222);

3. Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Одеської міської ради щодо відмови оформлену листом від 16.03.2020 р. №01-17/136-ЗПІ у наданні ОСОБА_1 публічної інформації на запит про доступ до публічної інформації від 03.04.2020 р.;

4. Зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради надати ОСОБА_1 повну, точну та достовірну публічну інформацію про наявність вільних земель (земельних ділянок) державної та комунальної власності у м. Одесі, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок згідно з ст. 121 Земельного кодексу України які можуть бути приватизовані громадянами.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки суд розглянув справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач- ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 .

Відповідач Виконавчий комітет Одеської міської ради, адреса: пл. Думська,1 м. Одеса, 65004, .

Головуючий суддя Бойко О.Я.

.