Справа № 460/2592/20
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

12 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2592/20 пров. № А/857/6675/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Глушка І. В.
суддів -Довгої О. І.
Запотічного І. І.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на судове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року у справі № 460/2592/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, яка не відповідає вимогам, встановленим 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору та вимоги апеляційної скарги підлягають уточненню.

Статтею 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, зокрема щодо зазначення в апеляційній скарзі вимог особи, яка її подає, до суду апеляційної інстанції та їх обґрунтувань із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

При цьому, наведені обґрунтування неправильності оскаржуваного судового рішення підлягають дослідженню судом у розрізі заявлених в апеляційній скарзі вимог.

У апеляційній скарзі скаржник просив скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Слід зазначити, що у даній справі Рівненським окружним адміністративним судом постановлено декілька ухвал, датованих 06 травня 2020 року, а саме: про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі; про відмову у задоволенні клопотання відповідача про заміну неналежного відповідача; про відмову в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів. Крім того, в апеляційній скарзі заявлено до суду апеляційної інстанції вимоги, які не відносяться до його повноважень за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду. Колегія суддів звертає увагу, що з обґрунтувань вимог апеляційної скарги слідує, що скаржник також не погоджується з рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Тобто зі змісту апеляційної скарги неможливо встановити, яке із постановлених Рівненським окружним адміністративним судом судових рішень, датованих 06 травня 2020 року, є предметом оскарження поданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Рівненській області апеляційної скарги.

Водночас, скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, покликаючись на відсутність коштів, призначених на цю мету, надаючи правову оцінку якому, колегія суддів зазнає наступне.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Статтею 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Відповідно до ч.2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічні приписи передбачені ст.8 Закону України "Про судовий збір", відповідно до ч.1 якої (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за наявності певних умов.

Відповідно до частини 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що звільнити від сплати судового збору за наведених умов суд може лише фізичну особу, а на суб`єктів владних повноважень норма цієї статті не розповсюджується.

Положення ч.1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України дає суду певні можливості для зменшення тягаря судових витрат за своїм розсудом у кожній конкретній ситуації, тоді як Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI у певних категоріях справ/певної категорії населення безальтернативно звільняє від обов`язку сплачувати судовий збір, серед яких органи Пенсійного фонду України відсутні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що системний аналіз статей 8, 124, 126, 129 Конституції України у взаємозв`язку із приписами статей 77, 90, 133 КАС України дає підстави вважати, що при вирішенні питання щодо звільнення від сплати судових витрат суд в кожному конкретному випадку з`ясовує наявність або відсутність підстав для такого звільнення, враховуючи майновий стан сторони, а остання, в свою чергу, несе обов`язок доказування обставин на які посилається як на підставу для звільнення від сплати судового збору. В будь якому випадку КАС України передбачено виключно право, а не обов`язок суду, щодо зменшення, звільнення, розстрочення чи відстрочення сплати судового збору.

В контексті вказаних правових норм слід зазначити, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Слід зазначити, що на підтвердження заявленого клопотання скаржником не надано на розгляд суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Також, пенсійним органом не надано жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у даній справі фінансування з Державного бюджету України.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.

Відповідно до ч.2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

В контексті наведеного, колегія суддів зазначає, що Законом №3674-VI визначено різні ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду та на ухвалу суду.

Частиною 2 статті 4 Закону N 3674-VI визначено ставки судового збору, відповідно до якої за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги; апеляційної скарги на ухвалу суду або заяви про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Даною нормою також визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2020 року становить 2102 грн.

Вказані недоліки апеляційної скарги повинні бути усунені шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду:

- оригіналу документа про сплату судового збору у відповідному розмірі за наступними реквізитами Отримувач коштів - УК у Галицькому районі м.Львова; код отримувача за ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок отримувача UA1013004; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд;

- апеляційної скарги із зазначенням скаржником уточнених вимог та з урахуванням положень п.2 ч.5 ст. 296 КАС України - її копій відповідно до кількості учасників справи.

За таких обставин, відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків.

Також слід роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України така буде їй повернута.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року у справі № 460/2592/20 відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на судове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 травня 2020 року у справі № 460/2592/20 залишити без руху.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний