Справа № 520/13075/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 р. Справа № 520/13075/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків по справі № 520/13075/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про скасування наказу, визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд :

- скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 2017 від 25.11.2019 Про затвердження розмірів преміювання поліцейських, працівників апарату, окремих підрозділів, відділів (відділень) поліції ГУНП в Харківській області в листопаді 2019 року, в частині зменшення грошового забезпечення, в розмірі 900 грн. 00 коп., начальника відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_2 ;

- визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати коштів за несення служби в нічний час працівником поліції ОСОБА_1 та зобов`язати здійснити виплату даних доплат на користь позивача, починаючи з 01.07.2019 по теперішній час;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (), юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 5, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків № НОМЕР_1 , матеріальну шкоду на суму 900 грн. 00 коп. та моральну шкоду на суму 5000 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 5900 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 2017 від 25.11.2019 "Про затвердження розмірів преміювання поліцейських, працівників апарату, окремих підрозділів, відділів (відділень) поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в листопаді 2019 році" в частині зменшення грошового забезпечення в розмірі 900,00 грн. 00 коп. начальника відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 є протиправним та незаконним, таким, що підлягає скасуванню. Крім того позивач вважає, що її права були порушені відповідачем шляхом невиплати доплати за несення служби в нічний час в складі слідчо-оперативної групи з 01.07.2019 по теперішній час, всупереч вимог Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС № 260 від 06.04.2016 (далі по тексту Порядок № 260). З огляду на викладене, позивач вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 по справі № 520/13075/19, прийнятим в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5, ) про скасування наказу, визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 по справі № 520/13075/19 скасувати, прийняти постанову по справі, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було задоволено клопотання позивачки та не витребувано з Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області (далі по тексту Індустріальний ВП ГУНП в Харківській області) довідок обліку несення позивачкою служби в нічний час, довідки про кількість відпрацьованих позивачкою годин в нічний час, із зазначенням розрахунку загальної суми коштів доплати за виконання даних службових обов`язків, що підлягає виплаті, починаючи з 01.07.2019 по теперішній час, а також копії протоколу оперативної наради Індустріального ВП ГУНП в Харківській області № 81 від 04.11.2019. На думку позивача, невитребування та неврахування судом вказаних доказів призвело до необґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Зазначила, що не погоджується з причиною зняття з неї премії, яка полягає у невиконанні рекомендованого плану щодо направлення кримінальних проваджень до суду з обвинувальним актом, оскільки таке завдання не входить до кола її обов`язків як працівника поліції та начальника відділення слідчого відділу Індустріального ВП ГУНП в Харківській області. Позивач вважає, що зменшення розміру премії за жовтень 2019 року за своєю суттю є накладенням дисциплінарного стягнення за дисциплінарний проступок, проте відносно неї не проводилися жодні розслідування, що передують накладенню дисциплінарного стягнення. Також позивач зазначив, що оскаржувані накази приймалися на основі пропозицій начальника Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області, з якими позивачка була незгодна, про що зазначила у цих пропозиціях, однак, причин такої незгоди відповідачем з`ясовано не було.

З посиланням на пп.3 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» стверджує про наявність у відповідача обов`язку виплачувати позивачці доплату за службу в нічний час у розмірі 35% посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Вказує, що факт несення позивачкою служби в нічний час підтверджено довідками начальника Індустріального ВП ГУНП в Харківській області. Крім того, ГУНП в Харківській області наділене повноваженнями перевіряти та вимагати надання інформації для проведення перевірки дотримання прав поліцейських, у т.ч. під час роботи в нічний час.

Зазначила, що незаконне депреміювання і порушення прав та гарантій позивача як працівника призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюванні незаконного звільнення з боку керівництва підрозділу, де працює позивач, а також призводить до необхідності докладання додаткових зусиль до організації свого життя.

Враховуючи викладене, стверджує про наявність підстав для скасування наказу начальника ГУНП в Харківській області № 2017 від 25.11.2019, виплати позивачці недоплаченої премії в сумі 900,00 грн., доплат за роботу в нічний час, а також моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Відповідач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Стверджує, що доводи позивачки про позбавлення її премії в тому ж місяці, коли було винесено оскаржуваний наказ від 25.11.2019 № 2017, а не в наступному, як це передбачено Порядком № 260, не відповідають дійсності. Так, за результатами оперативної наради керівництва Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, оформленої протоколом від 07.11.2019, та з урахуванням листа заступника начальника ГУНП - начальника слідчого управління С.Чижа від 07.11.2019 було прийнято рішення про зменшення позивачці премії за жовтень 2019 року. Дане рішення було відображено у пропозиціях щодо преміювання поліцейських понад установлені рекомендовані граничні розміри грошового забезпечення Індустріального ВП ГУНП в Харківській області за жовтень 2019 року та затверджено начальником ГУНП в Харківській області. На виконання вказаного рішення наказом ГУНП в Харківській області від 25.11.2019 № 2017 було внесено зміни до додатків про розміри преміювання поліцейських, оголошені наказом ГУНП в Харківській області від 25.10.2019 № 1799. Таким чином в результаті перерахунку грошового забезпечення за жовтень 2019 року в листопаді 2019 року позивач отримала грошове забезпечення на 900 грн. менше.

Вказує, що у розумінні Порядку №260 та Положення про преміювання поліцейських ГУНП в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 25.09.2019 №1615, встановлення премії поліцейському є дискреційним повноваженням керівника, а розмір премії залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції. Враховуючи встановлену низьку ефективність роботи ОСОБА_1 та неналежне виконання нею функціональних обов`язків, керівник структурного підрозділу органу поліції скористався своїм повноваженням щодо встановлення позивачу зменшеного розміру премії - 28,91% у жовтні 2019 року. Отже, спірний наказ був виданий на законних підставах з урахуванням пропозицій, які надавались керівником структурного підрозділу, де проходив службу позивач.

Зазначив, що оскільки довідки обліку несення позивачем служби в нічний час не надавались Індустріальним ВП ГУНП в Харківській області до УФЗБО ГУНП в Харківській області для подальшого нарахування та виплати доплат, у відповідача були відсутні підстави для нарахування та здійснення вказаних доплат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 14.12.2016 призначена на посаду начальника відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, на якій працювала і на час розгляду справи судом першої інстанції.

За результатами оперативної наради керівництва Індустріального ВП ГУНП в Харківській області, оформленої протоколом від 07.11.2019 № 81 з підведення підсумків оперативно-службової діяльності за 10 місяців 2019 року, та з урахуванням листа заступника начальника ГУНП- начальника слідчого управління С. Чижа від 07.11.2019 № 24897/119-24/01-2019, прийнято рішення про встановлення позивачу премії за жовтень 2019 року на 900 грн. менше, ніж рекомендовані граничні розміри грошового забезпечення поліцейських.

На виконання вказаного рішення наказом ГУНП в Харківській області від 25.11.2019 № 2017 внесено зміни до додатків про розміри преміювання поліцейських, державних службовців, цивільного персоналу, оголошені наказом ГУНП в Харківській області від 25.10.2019 № 1799, та зменшено розмір премії позивача за жовтень 2019 р. до 28,91%. Таким чином в результаті перерахунку грошового забезпечення в листопаді 2019 року позивач отримала грошове забезпечення на 900 грн. менше.

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом про скасування наказу начальника ГУНП в Харківській області № 2017 від 25.11.2019 в частині зменшення позивачці грошового забезпечення на 900 грн. 00 коп., визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати коштів за несення служби в нічний час працівником поліції ОСОБА_1 , зобов`язання здійснити виплату даних доплат на користь позивача, починаючи з 01.07.2019, стягнення з ГУНП в Харківській області матеріальної шкоди в розмірі на суму 900 грн. 00 коп. та моральної шкоди на суму 5000 грн. 00 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу начальника ГУНП в Харківській області від 25.11.2019 № 2017 щодо зменшення розміру премії позивача, а також стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 900 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваного наказу, та як наслідок відсутності підстав для виплати позивачці вказаної суми.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій посадових осіб ГУНП в Харківській області щодо невиплати позивачці коштів за несення служби в нічний час та зобов`язання здійснити виплату вказаних коштів на користь позивача, починаючи з 01.07.2019, суд першої інстанції виходив з того, що Індустріальним відділом поліції не надавались до ГУНП в Харківській області довідки обліку несення позивачем служби в нічний час, які є підставою для здійснення зазначених виплат.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано жодних доказів заподіяння їй моральних страждань діями відповідача та не обґрунтовано розміру моральної шкоди в сумі 5000,00 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ч.1 ст.94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

З метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерством внутрішніх справ України затверджено наказом від 06 квітня 2016 року № 260 Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі по тексту - Порядок № 260).

За змістом пункту 2 Порядку № 260 до складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 6 Порядку № 260 передбачено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.

Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.

Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на посаді начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Індустріального відділу поліції ГУ НП в Харківській області.

Відповідно до п.1 розділу V Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.07.2017 року № 570 (далі по тексту Положення № 570) начальник ГСУ, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції України, крім повноважень і обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, є відповідальним за стан досудового розслідування в підпорядкованих органах Національної поліції України, організацію їх роботи, виконання покладених на них завдань.

Згідно з п. 3 розділу VI Положення № 570, при виконанні своїх службових обов`язків слідчий зобов`язаний: 1) під час досудового розслідування дотримуватись вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) забезпечувати повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків; 3) виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі; 4) забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження; 5) не розголошувати відомості, що становлять державну чи іншу таємницю, що охороняється законом, інформацію про приватне (особисте і сімейне) життя особи та інші відомості, здобуті при розслідуванні кримінальних правопорушень; 6) не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості; 7) у разі наявності підстав, передбачених статтею 77 КПК України, заявляти самовідвід від участі в кримінальному провадженні в порядку, визначеному статтею 80 КПК України.

Відповідно до пропозицій щодо преміювання поліцейських понад установлені рекомендовані граничні розміри грошового забезпечення за жовтень 2019 року, поданих начальником Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області до ГУНП в Харківській області, зазначено відсоток премії ОСОБА_1 (28,91 % - за жовтень 2019 року) та обґрунтовано причини зменшення розміру його премії за вказаний період, а саме "неналежне виконання функціональних обов`язків. Протокол оперативної наради від 07.11.2019 № 81".

У чому саме полягає неналежне виконання функціональних обов`язків, у цих пропозиціях не зазначено.

Виходячи зі змісту наявної в матеріалах справи копії протоколу оперативної наради керівництва Індустріального ВП ГУНП в Харківській області з підведення підсумків оперативно-службової діяльності за 20 місяців 2019 року від 04.11.2019 № 81, підставою для зниження преміювання позивачки слугувало неналежне ставлення до своїх службових обов`язків та невиконання рекомендованого плану щодо направлення кримінальних проваджень до суду з обвинувальним актом, за підсумками роботи протягом 10 місяців 2019 року.

Між тим, конкретних фактів, які б свідчили про неналежне ставлення позивачки до своїх службових обов`язків, у протоколі не наведено, у зв`язку з чим слід дійти висновку, що фактичною підставою для зниження преміювання позивачки слугувало невиконання рекомендованого плану щодо направлення кримінальних проваджень до суду з обвинувальним актом, за підсумками роботи протягом 10 місяців 2019 року.

Колегія суддів відмічає, що зазначеним вище Положенням про органи досудового розслідування Національної поліції України № 570 окремо не визначено обов`язків для начальника слідчого відділення.

Виходячи зі змісту функціональних обов`язків начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , затверджених заступником начальника начальником СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області 02.01.2019, безпосередньо в обов`язках позивачки не передбачено завдання у вигляді "забезпечення виконання рекомендованого плану щодо направлення кримінальних проваджень до суду з обвинувальним актом".

Відсутні такі завдання і серед обов`язків слідчого, визначених пунктом 3 розділу VI Положення № 570.

Крім того, доказів вчинення позивачем будь-яких проступків, що є підставою у відповідності до пункту 12 Порядку №260 для зменшення розміру премії, відповідачем не надано.

Доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що зменшення розміру премії позивачки є результатом реалізації в.о. начальника Індустріального ВП ГУНП в Харківській області власних дискреційних повноважень, не спростовують відсутності належного обґрунтування підстав для винесення наказу ГУНП в Харківській області від 25.11.2019 № 2017.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в порушення пункту 12 Порядку № 260 Порядку №260, депреміювання позивача відбулося в тому ж місяці, в якому було винесено спірний наказ, а не в наступному місяці.

За твердженням відповідача, наказом ГУНП в Харківській області від 25.11.2019 № 2017 було внесено зміни до додатків про розміри преміювання поліцейських за жовтень 2019 року, оголошені наказом ГУНП в Харківській області від 25.10.2019 № 1799.

Разом з тим, як вбачається зі змісту наявних в матеріалах справи копій розрахункових листів ОСОБА_1 , позивачка отримала зменшене грошове забезпечення за рахунок зменшеного розміру премії саме в листопаді 2019 року, тобто, в тому ж місяці, в якому було винесено оскаржуваний наказ (а.с.21).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу від 25.11.2019 № 2017 в частині зменшення розміру премії ОСОБА_1 , діяв необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, без дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, наявні підстави для скасування даного наказу в оскаржуваній частині.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.12.2019 по справі № 520/3634/19, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У зв`язку з викладеним, з метою поновлення порушеного права позивача, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 несплачену частину премії за жовтень 2019 року в розмірі 900 грн.

У свою чергу, стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розміру 900 грн. не є належним способом захисту прав позивача у спірних відносинах, а отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій ГУНП в Харківській області в частині невиплати позивачці коштів за несення служби в нічний час та зобов`язання здійснити виплату даних доплат на користь позивача, починаючи з 01.07.2019 по теперішній час, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 11 розділу 2 Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми і тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку № 260.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що довідки обліку несення позивачем служби в нічний час не надавались Індустріальним відділом поліції до УФЗБО ГУ для подальшого нарахування та виплати доплат, отже у відповідача були відсутні підстави для нарахування та здійснення вказаних виплат.

Позивачем разом з апеляційною скаргою було надано копії довідок обліку несення поліцейськими Індустріального ВП ГУНП в Харківській області служби в нічний час за липень-листопад 2019 року за формою, затвердженою Додатком 1 до Порядку № 260, підписаних т.в.о. начальника Індустріального ВП ГУНП в Харківській області А. Грязєвим.

Проте, зі змісту вказаних довідок неможливо встановити дату їх складення та факт їх направлення до ГУНП в Харківській області, оскільки будь-яких відміток про направлення та прийняття (реквізити вихідного документу Індустріального ВП, відбиток вхідного штампу ГУНП в Харківській області, підпис відповідальної посадової особи відповідача) ці довідки не містять.

Натомість, за твердженням відповідача, викладеним у відзиві на позов та на апеляційну скаргу, відповідні довідки обліку несення служби в нічний час Індустріальним ВП ГУНП в Харківській області не направлялись.

Проте, Індустріальний ВП ГУНП в Харківській області не є відповідачем у даній справі, а дії чи бездіяльність Індустріального ВП ГУНП в Харківській області щодо ненаправлення до ГУНП в Харківській області довідок про облік несення служби поліцейськими в нічний час в даному позові не оскаржуються.

Доводи позивачки про те, що ГУНП в Харківській області наділене повноваженнями самостійно вимагати надання інформації для проведення перевірки прав поліцейських, в тому числі роботи в нічний час, є необґрунтованими, оскільки Положенням № 260 таких повноважень не передбачено.

Крім того, позивачем не наведено фактів, які б свідчили, що ОСОБА_1 зверталась до ГУНП в Харківській області з метою з`ясування питання невиплати їй доплат за роботу в нічний час.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій ГУНП в Харківській області щодо невиплати коштів за несення служби в нічний час ОСОБА_1 та зобов`язання здійснити виплату даних доплат на користь позивача, починаючи з 01.07.2019.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Звертаючись до суду із вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивач повинен зазначити обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні; чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається до суду із таким позовом.

В обґрунтування наявності підстав для стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що незаконне депреміювання і порушення його прав та гарантій як працівника призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюванні незаконного звільнення з боку керівництва підрозділу, де він працює, а також призводить до необхідності докладання додаткових зусиль до організації свого життя.

Разом з цим, позивачем не було надано доказів заподіяння йому душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача по справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій або бездіяльності відповідача.

Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведені факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5000 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати доплат за роботу в нічний час та стягнення моральної шкоди, однак, не надано належної оцінки наказу ГУНП в Харківській області від 25.11.2019 № 2017, зокрема, підставам його винесення, наявності або відсутності певного мотивування розпорядчого акту, яким позивача позбавлено премії, що призвело до неправильного вирішення справи у цій частині позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п.1, п.3 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 по справі № 520/13075/19 підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування наказу від 25.11.2019 № 2017 з прийняттям в цій частині постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 по справі № 520/13075/19 - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 2017 від 25.11.2019 "Про внесення змін до наказів ГУНП в Харківській області про преміювання" щодо зменшення розміру премії начальника відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 в розмірі 900 грн. 00 коп.

Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування наказу задовольнити.

Скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 2017 від 25.11.2019 "Про внесення змін до наказів ГУНП в Харківській області про преміювання" в частині зменшення розміру премії начальника відділення розслідування злочинів проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 в розмірі 900 грн. 00 коп.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) несплачену премію за жовтень 2019 року у розмірі 900 (дев`ятсот) грн. 00 коп.

В іншої частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 по справі № 520/13075/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій В.Б. Русанова