Справа № 200/3834/20-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 р. Справа№200/3834/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 2141 від 02.03.2020 року, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Щасливцевської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 2141 від 02.03.2020 року, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 09.09.2019 року він надіслав на адресу відповідача заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,100 га для будівництва житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, рішенням відповідача від 26.09.2019 року позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з підстав надання дозволу на розробку проекту землеустрою на бажану ним ділянку іншій особі. Позивач не погодився з зазначеною відмовою та звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 11.02.2020 року у справі № 200/13295/19-а позов ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнив частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення 101 сесії Щасливцевської сільської ради № 1851 від 26.09.2019 року в частині відмови ОСОБА_1 в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також суд зобов`язав Щасливцевську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах 0.10 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні.

Проте рішенням 111 сесії Щасливцевської сільської ради Херсонської області сьомого скликання Щасливцевської сільської ради Геніченського району Херсонської області від 02.03.2020 року № 2141 повторно відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за певною адресою без врахування висновків суду викладених в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2020 року № 200/13925/19-а.

Позивач вказує, що є учасником АТО та має першочергове право на відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва.

Позивач вважає отримане рішення відповідача протиправним, так як підставою для такої відмови може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів та прийнятих на їх підставі нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 2141 від 02.03.2020 року в частині відмови йому в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з ділянкою із кадастровим номером :04:001:1657; зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах, не більше 0.1000 гектара, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з ділянкою із кадастровим номером :04:001:1657.

Додатково з приводу позовних вимог щодо зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивач зазначив, що умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. На переконання позивача, ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, а тому не є дискреційними.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що ним отримано від представника позивача заяву від 11.07.2019 року з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, орієнтованою площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:1657. Проте, на бажану земельну ділянку, що позначена позивачем у графічних матеріалах, раніше вже було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою іншій особі згідно з рішенням № 1686 від 12.06.2018 року, прийнятим 93 сесією Щасливцевської сільської ради 7 скликання. Зазначене вище саме і стало підставою для відмови у задоволенні клопотання представника позивача. Позивачем вищезазначена відмова була оскаржена у судовому порядку. В результаті оскарження рішенням суду у справі № 200/13295/19-а відповідачу рекомендовано повторно розглянути заяву громадянина ОСОБА_1 .

Рішенням 111 сесії 7 скликання Щасливцевської сільської ради № 2141 від 27.02.2020 року, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду, позивачеві відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :04:001:1657 та детально позначена позивачем у графічних матеріалах. Так, відповідач зазначає, що надаючи дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншій особі, сільська рада вже взяла на себе зобов`язання у майбутньому передати дану земельну ділянку у власність, затвердивши в подальшому проект землеустрою. Вважає, що у разі отримання позивачем повторного дозволу на ту ж саму земельну ділянку, сільською радою було б порушено законні сподівання іншої особи на отримання земельної ділянки у власність, оскільки процедура оформлення права власності ним вже розпочата, а позивачу було б завдано шкоду в розмірі вартості послуг з виготовлення проекту землеустрою. У зв`язку із тим, що процедура оформлення права власності на земельну ділянку займає певний час, тому під час звернення ОСОБА_1 до сільської ради із заявою про надання дозволу і до суду з цим позовом, відомості про кадастровий номер в публічній карті відсутні. Вважаючи, що відмовляючи у наданні відповідного дозволу позивачу, відповідач діяв з урахуванням перспективності та раціональності у використанні вищевказаної земельної ділянки, з дотриманням вимог національного законодавства, тому просить суд відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 13.04.2020 року прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 2141 від 02.03.2020 року, зобов`язання вчинити певні дії, та відкрив провадження по справі № 200/3834/20-а. Розгляд адміністративної справи суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В матеріалах справи міститься клопотання позивача про огляд доказу, який розміщено в мережі інтернет (публічної кадастрової карти України). У вказаному клопотанні позивач просить суд оглянути веб-сайт (сторінки) в мережі інтернет інформацію, що стосується земельної ділянки, що знаходиться поруч з ділянкою з кадастровим номером: :04:001:1657; встановити під час огляду факт розміщення в мережі інтернет інформації щодо наявності вільної земельної ділянки орієнтовною площею 0, 1000 га, поруч з ділянкою з кадастровим номером: :04:001:1657.

Проте суд вважає за необхідне у задоволенні вказаного клопотання позивача відмовити у зв`язку з тим, що спірним питанням в цій справі є правомірність прийнятого відповідачем рішення № 2141 від 02.03.2020 року щодо повторної відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 у власність з підстави надання дозволу на розробку проекту землеустрою на бажану позивачем земельну ділянку іншій особі. Відсутність відомостей про кадастровий номер на вказану земельну ділянку в публічній карті не є спірним питанням у цій справі та підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяву.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено копією паспорта серії НОМЕР_1 (а.с. 10-11, 40-42).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 21.07.2016 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а. с. 12, 49).

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, 09.09.2019 року позивач звернувся за допомогою поштового зв`язку до Щасливцевської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8, 37).

Рішенням 101 сесії Щасливцевської сільської ради № 1851 від 26 вересня 2019 року відмовлено позивачеві у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою на вказану земельну ділянку іншій особі (а. с. 14).

Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 11.02.2020 року у справі № 200/13295/19-а, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні, задовольнив частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення 101 сесії Щасливцевської сільської ради № 1851 від 26.09.2019 року в частині відмови ОСОБА_1 в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також суд зобов`язав Щасливцевську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.09.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах 0.10 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні (а.с.14-15).

03.04.2020 року суд видав виконавчий лист у даній адміністративній справі (а.с. 16).

Рішенням 111 сесії Щасливцевської сільської ради сьомого скликання від 02.03.2020 року № 2141 (яке було прийнято на виконання вищевказаного рішення суду) повторно відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за певною адресою, без врахування висновків суду, викладених в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2020 року у справі № 200/13295/19-а. В якості підстав для прийняття рішення вказано, що дозвіл на розробку проекту землеустрою на бажану земельну ділянку вже надано іншій особі (а.с.13).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (далі ЗК - України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що вказаний перелік є вичерпний та закріплений в частині 7 статті 118 ЗК України.

Передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (стаття 123 ЗК України ).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Водночас, згідно із приписами статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у статті 126 ЗК України.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 ЗК України.

За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

При цьому частина 1 статті 5 КАС України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушуються права позивача.

Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, тобто у іншої особи вже виникло право на користування чи власність на земельну ділянку. При цьому захист прав позивача має бути нерозривно пов`язаним з таким фактом, що у особи існує правовий інтерес як власника або як користувача на цю земельну ділянку.

Отже, вирішуючи публічно-правовий спір, суд встановлює, в чому полягає порушення прав позивача бездіяльністю відповідача.

Виходячи з приписів статей 116, 118 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Виходячи з наведеного, відповідач не врахував те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою з приводу відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду) позивачу.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-358а13), від 07 червня 2016 року (справа № 21-1391а16), від 27 березня 2018 року (справа № 463/3375/15-а).

В даному випадку, позивач та особа, що отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку.

Тому у відповідача немає підстав вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відтак - і порушеного права позивача.

Зазначені правові висновки покладені в обґрунтування рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2020 року у справі № 200/13295/19-а, яке набрало законної сили.

Як встановлено вимогами ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання тощо.

Частиною 2 ст. 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Проте, незважаючи на імперативні приписи щодо виконання судових рішень, відповідач відмовив позивачу в наданні дозволу з тих самих підстав, що були предметом розгляду по справі № 200/13295/19-а.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що цей позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 02.03.2020 року № 2141 111 сесії Щасливцевської сільської ради сьомого скликання щодо відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язання Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах, не більше 0,1000 гектарах, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з ділянкою із кадастровим номером :04:001:1657.

Суд зауважує, що обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, врахуванню підлягало те, що заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки повторно була розглянута відповідачем без врахування висновків, зазначених у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2020 року у справі № 200/13295/19-а, яке набрало законної сили.

Судові витрати відповідно до положень статті 139 КАС України розподілу не підлягають у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору в силу п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 244-247, 255, 257-263, 295, 297, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Щасливцевської сільської ради (, місцезнаходження: 75580, Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцеве, вул. Миру, буд. 26) про визнання протиправним та скасування рішення № 2141 від 02.03.2020 року, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення 111 сесії Щасливцевської сільської ради Херсонської області сьомого скликання від 02.03.2020 року № 2141 «Про повторний розгляд заяви гр. ОСОБА_1 на виконання рішення суду» щодо відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах, не більше 0,1000 гектар, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з ділянкою із кадастровим номером :04:001:1657.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.А. Голуб