Справа № 664/3486/19
Суддя: Заславець Н. В.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 664/3486/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі : судді Заславець Н.В.,

при секретарі Степанової С.К.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

встановив:

Стрижньов РВ. звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в Херсонській області Де6партаменту патрульної поліції старшого сержанта Михайліченка Анатолія Анатолійовича про накладання адміністративного стягнення як незаконної .

При відкритті провадження на задоволення клопотання позивача ухвалою від 30.01.2020 року було здійснено заміну відповідача належним - на Департамент патрульної поліції.

Таким чином відповідачем у справі є Департамент патрульної поліції за позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача та скасування як незаконної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1791475 від 25.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.,

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25.11.2019 року о 16 год. 28 хв. м. Олешки по вул. Пролетарській. №122-А він керував автомобілем «Fiat Ducato» , д.н.з. НОМЕР_1 , і при здійсненні маневру повороту ліворуч не показав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, після чого був зупинений інспектором роти №2 батальйону УПП в Херсонській області Де6партаменту патрульної поліції старшим сержантом Михайліченком А А., який виніс відносно нього постанову та застосував адміністративне правопорушення штраф у розмірі 425,00 грн. Зазначену постанову вважає протиправною, як і бездіяльність інспектора, який не роз*яснив йому його права відповідно до ст. 268 КупАП, бланк постанови не відповідає вимогам закону,оскільки постанова винесена не спеціальному бланку у відповідності до додатку до п.8 розділу №4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376. Також суть правопорушення у постанові викладена невірно, оскільки він керував автомобілем по вул. Центральній, а не по Пролетарській та здійснював маневр повороту в сторону АЗС праворуч, а не ліворуч, як зазначено у постанові. При цьому жодних доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення не зазначено і до протоколу не долучено. Постанова, винесена інспектором не містить даних, що позивача було попереджено про його права, передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП. Відповідно до положень статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у 15-денний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Таким чином, інспектор мав всі об`єктивні підстави відкласти розгляд справи, отримати від позивача додаткові пояснення, які він розцінює як доказ в справі про адміністративне правопорушення та вирішити в подальшому питання про притягнення до адміністративної відповідальності. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції до суду не з`явився, подав відзив на позовну заяву У відзиві зазначив, що позов відповідач не визнає, вважає їх безпідставними , посилаючись на те, що ОСОБА_1 порушив п.9.2 б ПДР, що зафіксовано поліцейським під час патрулювання 25.11.2019 року ; при винесені постанови поліцейським накладено адміністративне стягнення у відповідності до санкції ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425,00 гривень. Також дана постанова винесена у відповідності до вимог ст.4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395,- у випадку виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в неавтоматичному режимі. Тому просить у задоволенні позову відмовити. Додатково представник позивача подав заяву з клопотанням про залишення позову без розгляду з підстав несплати позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України справу розглянуто без виклику сторін.

Строки звернення до суду з позовом позивачем не порушено.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 25.11.2019 року о 16 год. 28 хв. м. Олешки по вул. Пролетарській. №122-А позивач ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Ducato» , д.н.з. НОМЕР_1 , і при здійсненні маневру повороту був зупинений інспектором роти №2 батальйону УПП в Херсонській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом Михайліченком А А., який 25.11.2019 р. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1791475 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425,00 гривень. З тексту постанови вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Ducato» , д.н.з. НОМЕР_1 , і при здійсненні маневру повороту ліворуч не показав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку і, чим порушив п.9.2.б ПДР України.

Заяву позивача в позові,що він рухався по вул. Центральній судом не приймається до ваги ,оскільки вулиці з такою назвою як «Центральна» в м.Олешки немає. Вулиця, якою позивач рухався, дійсно носить назву «Пролетарська» і її назва лише на невеликий проміжок часу змінювалася.

Пунктом п.9.2. ПДР передбачено , що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: п/ перед початком руху і зупинкою; б/ перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом. З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без

задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, за що передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З постанови про накладення адміністративного стягнення не вбачається на підставі яких доказів інспектор Михайліченко А.А. дійшов висновку, що ОСОБА_1 було порушено п.9.2.б ПДР України, які докази досліджувалися, оскільки відповідачем фото-, відеофіксація порушення ПДР України здійснена не була, свідки не допитувалися, відзив, в якому мали бути заперечення та докази, до суду не надано, тобто у суду виникає сумнів у встановленні фактичних обставин при винесені постанови.

КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Зважаючи на те, що, окрім пояснень сторін, у справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху оскаржувана постанова не може вважатися законною.

Відповідно до частини другої ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при ухваленні оскаржуваної постанови. Крім цього, диспозиція ч.2 ст. 122 КУпАП є бланкетною, відповідач приймаючи рішення про накладення на водія адміністративного стягнення, послався у постанові на порушення водієм п.9.2.б ПДР України, однак доказів цього не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що інспектором ПП Михайліченком А.А. під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено вимоги ст. 245 КУпАП, а саме: неповно з`ясовано обставини справи.

Так, згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Тому суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними доказами правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, слід звернути увагу на те, що лише винна особа може нести відповідальність за вчинення будь-якого правопорушення, а оскільки стороною відповідача не доведено, що в діях позивача наявна вина, тобто наявний склад адміністративного правопорушення, та всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд, зважаючи на неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення та невірне встановлення фактичних обставин справи у постанові, відсутності будь-яких доказів та обґрунтованих заперечень з боку відповідача, вважає, що постанова підлягає скасуванню, як незаконна, у зв`язку з чим в цій частині позов підлягає задоволенню. Разом з тим, зазначене у позові про невідповідність бланку та тексту постанови вимогам Інструкції №1376, оскільки постанова винесена не на спеціальному бланку у відповідності до додатку до п.8 розділу 4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376 не відповідає дійсності. В даному випадку постанова винесена у відповідності до вимог ст.4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395, за результатами фіксації правопорушення в неавтоматичному режимі. Зазначене не стосується висновку суду щодо доведеності вини особи у вчинені адміністративного правопорушення.

Таким чином, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Також суд не може прийняти до уваги заяву представника відповідача щодо закриття провадження у справі через несплату судового збору позивачем з посиланням на рішення Великої палати ВС від 18.03.2020 року з тих підстав, що події мали місце до прийняття рішення Великою палатою ВС, позов подано значно раніше, тому закон не має зворотної дії, якщо він посилює відповідальність. В даному випадку це рішення щодо сплати судового збору впливає на майновий стан позивача і не застосовується судом до правовідносин, які мали місце раніше за часом його прийняття.

Витрати у справі віднести на державу.

Керуючись ст. ст. 251, 245, 258 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії ЕАК №1791475 від 25.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. визнати протиправною та скасувати, як незаконну.

Витрати у справі віднести на державу.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення буде виготовлено 12.06.2020 року

Суддя Н.В.Заславець