Справа № 229/1172/20
Суддя: Грубник О. М.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/229/15/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Авдіївського ВП Покровського ГУНП в Донецькій області Міщенка Іллі Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 26 лютого 2020 року серії БАА № 748392,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову серії БАА №748392, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 лютого 2020 року приблизно о 16 год. 30 хвил., поліцейським Авдіївського ВП Покровського ГУНП в Донецькій області Міщенком Іллею Вікторовичем відносно нього було винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 748392. Згідно зазначеної постанови ОСОБА_1 був визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП України. Як зазначено в постанові, він керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування. Крім того, його було притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. До постанови не було долучено жодних доказів. Вказана постанова є протиправною, порушує його права, передбачені законодавством та підлягає скасуванню. 26 лютого 2020 року приблизно у 16 год. 20 хвил. він прямував по селу Новобахмутівка Ясинуватського району Донецької області на автомобілі марки ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 . На перехресті стояв поліцейський автомобіль та поліцейські, жестом яким його зобов`язано було зупинитися. Позивач зупинився та попросив поліцейського пояснити причину зупинки. Поліцейський відповів, що це «планова перевірка документів». ОСОБА_1 відповів йому, що це не є причиною зупинки. На це зауваження поліцейський не зреагував, наказав надати всі необхідні документи водія. Також позивач звернув увагу поліцейського, що його дії незаконні, але надав всі необхідні документи. Після перевірки свідоцтва про реєстрацію транспорту та посвідчення водія поліцейський звернувся з вимогою надати страховий поліс. Але відповів що, згідно ст. 16 Закону «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки: посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс. Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю полісу страхування здійснюється поліцією при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів ДТП. Отже, вимагати для перевірки поліс страхування поліцейський має право лише: якщо водій порушив правила дорожнього руху; якщо є водій учасником ДТП. При цьому, порушення Правил дорожнього руху повинні бути підтверджені доказами. У зв`язку з тим, що позивач не порушував Правила дорожнього руху та не є учасником ДТП, позивач відмовився пред`являти страховий поліс, з очевидною протиправністю такої вимоги, тому що поліцейський діяв за межами наданих йому законом повноважень. В той час позивач запропонував перевірити наявність страхового полісу через базу МТСБУ за державним номером транспортного засобу, можливість чого передбачена. Таким чином, по відношенню до ОСОБА_1 було складено незаконну постанову, а факти, викладені в ній, не відповідають дійсності. При отриманні свого примірника постанови відповідач побачив, що на ньому неможливо розібрати написаний текст. На прохання зробити фотокопії першого примірника протоколу, отримав відмову. Як наслідок, було складено постанову, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП є незаконним, не обгрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 748392 від 26.02.2020 року підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, своєчасно, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач - поліцейський Авдіївського ВП Покровського ГУНП Донецької області Міщенко І.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

26.02.2020 року поліцейським Авдіївського ВП Покровського ГУНП Донецької області Міщенком Іллею Вікторовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА № 748392 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП про те, що він 26.02.2020 року о 16 год.30 хвил., керував автомобілем марки ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 , у селі Новобахмутівка, Ясинуватського району Донецької області, не маючи про собі поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність у п.2.1 «г» та за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 КАС України визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 19 статті 4. КАС України, індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. (ст. 5 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (ст. 19 КАС України).

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. (ст. 7 КУпАП)

В ст. 254 КУпАП зазначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст. 251 КУпАП)

Згідно стаття 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. (ст. 279 КУпАП).

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Пункт 1 та 2 розділу III вказаної Інструкції визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема частиною другою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пункт 9 розділу ІІІ Інструкції передбачає, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Суд зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України, покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, позивач стверджує, що справа взагалі не розглядалася, а поліцейський, який його зупинив не мав права безпідставно вимагати у нього чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. На пропозицію ОСОБА_1 перевірити інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України, поліцейський Міщенко І.В. відмовився.

Частиною 1 статті 16 «Про дорожній руху» вказано, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим.

В судовому засіданні не надано доказів, що справа розглядалася з додержанням вимог п.9 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції та ст. 279 КУпАП.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а процедури й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 748392 від 26.02.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Оскільки суд прийшов до висновку про скасування постанови, відповідно до ст. 286 КАС України, суд вважає необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 279, 280, 283,285 КУпАП, ст. ст.2,4, 9, 72-77, 90, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського Авдіївського ВП Покровського ГУНП в Донецькій області Міщенка Іллі Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови щодо накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 26 лютого 2020 року серії БАА № 748392, задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії БАА № 748392 від 26.02.2020 року, винесену поліцейським Авдіївського ВП Покровського ГУНП в Донецькій області Міщенком Іллею Вікторовичем, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу, у розмірі 425 грн.00 коп.

Справу про адміністративне провадження у відношенні Міщенка Іллі Вікторовича за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 червня 2020 року.

Суддя: О. М. Грубник