Справа № 320/7076/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року № 320/7076/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Фірма Мізан»

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство «Фірма Мізан» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2019 Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2019 прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є вільним від будь-якого грошового зобов`язання пов`язаного з порушенням валютного законодавства при здійсненні операцій у сфері зовнішньоекономічної діяльності по контракту №1-51EXP-K від 22.04.2014 укладеного між ним та ІП ОСОБА_1 та будь якого грошового зобов`язання, що випливає з податкового повідомлення-рішення №000036220 від 04.03.2016. Також, позивач вказує, що ним здійснено погашення податкового боргу у розмірі 138856, 00 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не сплачено узгоджене податкове зобов`язання у строки передбачені податковим законодавством. У зв`язку із чим в автоматичному режимі було розраховано штраф за несвоєчасно сплату узгоджених грошових зобов`язань.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою суду від 26.12.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду 11.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) учасників справи.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство «Фірма Мізан» (код ЄДПОУ: 31100856) зареєстроване 26.09.2000, 16.06.2005, номер запису 1 000357; місцезнаходження: 09052, Київська область, Сквирський район, с. Антонів, вул. Перемоги, буд.17 (а.с.41-46).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 у справі № 810/1847/18: стягнуто з рахунків Приватного підприємства "Фірма"Мізан" (, місцезнаходження: 09052, Київська область, Сквирський район, с. Антонів, вул. Перемоги, 17) у банках, що обслуговують боржника податковий борг у розмірі 138856 (сто тридцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. в рахунок погашення податкового боргу; розстрочено виконання рішення суду строком на 12 (дванадцять) місяців, з дня набрання рішенням законної сили зі щомісячною сплатою: з 1 по 11 місяць включно по 12000 (дванадцять тисяч) грн., 12-й місяць - 6856 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. (а.с.29-33).

23.07.2019 Головним управлінням ДФС у Київській області було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати пені за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконаних зобов`язань та ШС за порушення вимог валютного законодавства та складено акт №2386/50-05/31100856 (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення терміну сплати узгодженого податкового зобов`язання (а.с.106-107).

В інтегрованій картці платника (далі також - ІКП) 23.02.2017 року було донараховано 128035,00 грн. (за актом перевірки пені ЗЕД, ППР №, по рішенню про підтвердження ППР по розгляду скарги по суті від 01.04.2016 №757/10/10-36-10-01-04/148),

01.10.2017 було донараховано 18118,89 грн. (за актом перевірки пеню у сфері ЗЕД, Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № по акту про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 08.09.2017 №679/10-36-14-11-02/31100856).

Станом на 01.10.2017 року, в ІКП обліковувався борг у розмірі 145974,89 грн. (з урахуванням переплати в розмірі 179,00 грн).

В погашення податкового боргу ПП «Фірма «Мізан» () було сплачено наступні платежі:

-10.10.2017 у розмірі 2118,89 грн., відповідно до платіжного доручення від 05.10.2017 №1778;

-19.10.2017 у розмірі 1000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 19.10.2017 №1804;

-20.10.2017 у розмірі 1000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 20.10.2017 №1809;

-20.10.2017 у розмірі 1000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 20.10.2017 №1814;

-31.10.2017 у розмірі 2000,00 грн., відповідно ,до платіжного доручення від 31.10.2017 №1847.

Заборгованість станом на 31.12.2018 склала 138856,00 грн. (а.с.115).

28.02.2019 позивачем сплачено кошти в сумі 12000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 28.02.2019 №3480.

Відповідно, в ІКП в автоматичному режимі розрахувався штраф за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, згідно з п. 126.1 ст. 126 Кодексу в розмірі 2400.00 грн.

Відповідно до ІКП 20.03.2019 ПП «Фірма «Мізан» по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу надано розстрочку боргу з пені ЗЕД (Наказ ДФС від 14.04.2016 №318) у розмірі 126856,00 грн. та 28.03.2019 року нараховано пеню в розмірі 11532.36 грн.

Станом на 28.03.2019 у Позивача заборгованість склала 11532.36 грн. 29.03.2019 ПП «Фірма «Мізан» сплачено кошти в сумі 12000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 29.03.2019 №3563 (а.с.116).

У зв`язку із встановленням порушення, відповідачем прийнято:

-податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2019, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 1153, 40 грн (а.с.111);

-податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2019, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 2400, 00 грн. (а.с.109).

Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені відповідачем на адресу ПП «Фірма Мізан», що підтверджується рекомендованим повідомленням про відправку поштового відправлення (а.с.113).

20.08.2019 позивачем подано до Головного управління ДПС у Київській області заперечення до Акт перевірки.

Листом №491/10/10-36-04 від 05.09.2019 Головним управлінням ДПС у Київській області заперечення на Акт перевірки залишено без розгляду, у зв`язку із порушенням строків передбачених п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України (а.с.14-15).

02.09.2019 позивачем подано до Головного управління ДПС у Київській області скаргу на податкові повідомлення-рішення № від 19.08.2019, № від 19.08.2019.

Листом №7983/6/99-00-08-05-05 від 01.11.2019 податкові повідомлення-рішення № від 19.08.2019, № від 19.08.2019 залишено без змін, скаргу без задоволення (а.с.16-19).

Не погодившись з такими рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент винесення спірного податкового повідомлення рішення; далі - ПК України) встановлено, що контролюючі органи мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків, у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з вимогами підпункту 75.1.1. пункту 75.1. ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

За приписами п. 76.1. ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно з вимогами п.76.2. ст. 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Абзацом 1 п. 76.3. ст. 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Разом з тим, в абз. 2 п. 76.3. ст. 76 ПК України встановлено, що камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п. 14.1.157 ст. 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.110.1 ст.110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з ч.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

VI. Оцінка суду

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час судового розгляду справи, відповідачем відповідно до вимог статті 75 Податкового кодексу України була проведена в приміщені контролюючого органу камеральна перевірка Приватного підприємства «Фірма Мізан» своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету, результати якої оформлено Актом первірки.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що з 01.01.2017 у контролюючого органу виникли підстави для проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, а з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №806/2419/16, у постанові від 02.10.2018 у справі №820/2244/17.

Суд також зазначає, що камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування, відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків, а також за своєчасністю сплати узгоджених сум грошових зобов`язань.

Водночас, об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

Враховуючи, що питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання відноситься до «інших питань», то камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України.

Таким чином, враховуючи, що у даному випадку контролюючим органом проводилась камеральна перевірка щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, то відповідачем не порушено 1095 денного строку проведення перевірки.

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Отже, податковим законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Як вбачається з матеріалів справи, в ІКП 23.02.2017 року було донараховано 128035,00 грн. (за актом перевірки пені ЗЕД, ППР №, по рішенню про підтвердження ППР по розгляду скарги по суті від 01.04.2016 №757/10/10-36-10-01-04/148),

01.10.2017 було донараховано 18118,89 грн. (за актом перевірки пеню у сфері ЗЕД, Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № по акту про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 08.09.2017 №679/10-36-14-11-02/31100856).

Станом на 01.10.2017 року, в ІКП обліковувався борг у розмірі 145974,89 грн. (з урахуванням переплати в розмірі 179,00 грн).

В погашення податкового боргу ПП «Фірма «Мізан» () було сплачено наступні платежі:

-10.10.2017 у розмірі 2118,89 грн., відповідно до платіжного доручення від 05.10.2017 №1778;

-19.10.2017 у розмірі 1000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 19.10.2017 №1804;

-20.10.2017 у розмірі 1000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 20.10.2017 №1809;

-20.10.2017 у розмірі 1000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 20.10.2017 №1814;

-31.10.2017 у розмірі 2000,00 грн., відповідно ,до платіжного доручення від 31.10.2017 №1847.

Заборгованість станом на 31.12.2018 склала 138856,00 грн. (а.с.115).

Таким чином, кошти, сплачені ПП «Фірма «Мізаи» в рахунок погашення узгоджених податкових зобов`язань зараховувались в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

28.02.2019 позивачем сплачено кошти в сумі 12000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 28.02.2019 №3480.

Відповідно, в ІКП в автоматичному режимі розрахувався штраф за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, згідно з п. 126.1 ст. 126 Кодексу в розмірі 2400.00 грн.

Відповідно до ІКП 20.03.2019 ПП «Фірма «Мізан» по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу надано розстрочку боргу з пені ЗЕД (Наказ ДФС від 14.04.2016 №318) у розмірі 126856,00 грн. та 28.03.2019 року нараховано пеню в розмірі 11532.36 грн.

Станом на 28.03.2019 у Позивача заборгованість склала 11532.36 грн. 29.03.2019 ПП «Фірма «Мізан» сплачено кошти в сумі 12000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 29.03.2019 №3563 (а.с.116).

В ІКП в автоматичному режимі розрахувався штраф за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, згідно з п. 126.1 ст. 126 Кодексу в розмірі 1153,24 грн.

У зв`язку із встановленням порушення, відповідачем прийнято:

-податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2019, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 1153, 40 грн (а.с.111);

-податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2019, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 2400, 00 грн. (а.с.109).

Судом встановлено, що до вищевказаних податкових повідомлень-рішень податковим органом складено відповідні розрахунки штрафних санкцій із зазначенням кількості днів затримки сплати податкових зобов`язань (а.с.110, 112).

На підставі наявних документів у матеріалах справи, суд встановив, що ПП «Фірма Мізан» податкові зобов`язання в необхідних розмірах у встановлений законом термін не сплачено.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, довів правомірність своїх рішень.

На підставі досліджених судом доказів, встановлених обставин справи та аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області № від 19.08.2019, № від 19.08.2019 є обґрунтованими та скасуванню не підлягають.

VII. Висновок суду

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та аргументів, наведених учасниками справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

IX. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у задоволенні адміністративного позову відмовлено, судові витрати відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення: 15 червня 2020р.