Справа № 640/20965/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Київ № 640/20965/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач або ГУ Нацполіції в Київській області), у якому позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.09.2019 №505 о/с про звільнення ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 23.09.2019 №2078 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.09.2019 №2011 про призначення службового розслідування за фактом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади);

- зобов`язати начальника Головного управління Національної поліції в Київській області поновити на службі в поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №2 роти №2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління Національної поліції в Київській області;

- зобов`язати начальника Головного управління Національної поліції в Київській області виплатити ОСОБА_1 грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача неправомірно звільнено зі служби у Головного управління Національної поліції в Київській області, оскільки під час проходження служби позивач дотримувався вимог присяги, ніколи не нехтував інтересами служби, виконував покладені на нього обов`язки.

Також позивач вважає, що службове розслідування проводилось з порушеннями вимог чинного законодавства, оскільки Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», передбачено, що у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Позивач додатково зазначає про те, що його не було ознайомлено з наказом про призначення службового розслідування та матеріалами службового розслідування, а також притягнуто до відповідальності у період перебування на лікарняному, чим позбавлено позивача на захист під час проведення службового розслідування.

Відповідач надав відзив на позов, у якому вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало службове розслідування, ініційоване начальником Головного управління Національної поліції в Київській області полковником Нєбитовим А.А. за фактом можливих порушень службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти №2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Вказані порушення були підтверджені висновком Дисциплінарної комісії, у якому встановлено порушення позивачем службової дисципліни, підпунктів 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, підпунктів 1, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту а) пункту 2.1 та пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, пункту 3 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у відмові від проходження на вимогу працівника поліції огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, керування транспортним засобом без посвідчення водія, не доповіді керівництву про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції, прояві неповаги до колег по службі, що призвело до конфлікту між працівниками різних служб та у подальшому призводить до негативної тенденції у взаємодії між службами Національної поліції України, а також вчиненні дій, які знижують авторитет поліції серед населення.

Відповідач вважає, що позивач своїми діями дискредитував звання поліцейського, оскільки такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру, авторитет Національної поліції України і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівника, який вчинив діяння, несумісне з посадою, типу стягнення - звільнення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 640/20965/19, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи установлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Київській області «Про призначення службового розслідування» від 16 вересня 2019 року № 2011 призначено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти №2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 (а.с.89).

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 23 вересня 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ НП в Київській області» № 2098 за порушення службової дисципліни, підпунктів 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, підпунктів 1, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту а) пункту 2.1 та пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, пункту 3 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у відмові від проходження на вимогу працівника поліції огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, керування транспортним засобом без посвідчення водія, не доповіді керівництву про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції, прояві неповаги до колег по службі, що призвело до конфлікту між працівниками різних служб та у подальшому призводить до негативної тенденції у взаємодії між службами Національної поліції України, а також вчиненні дій, які знижують авторитет поліції серед населення, інспектором взводу № 2 роти №2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с.54).

Судом установлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 30 вересня 2019 «По особовому складу» № 505 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) частини 1 статті 77 звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №2 роти №2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець», з 30 вересня 2020 року. Підставою вказано наказ Головного управління від 23 вересня 2019 року №2078 (а.с.49).

Позивач, вважаючи, що зазначені накази відповідача щодо його звільнення є протиправні та такі, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Обов`язки поліцейського визначені статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог якої останній зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Сутність службової дисципліни, види заохочень та дисциплінарних стягнень порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Статут).

Відповідно до статті 1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (стаття 2 Статуту).

Згідно зі статтею 3 Статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6)утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7)утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Статуту Національної поліції України, серед іншого, визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Суд зазначає, що згідно з частинами 2, 3 статті 13 Статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

За наведених правових норм суд приходить до висновку, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання або неналежне виконання поліцейським дисципліни шляхом недотримання конкретних актів законодавства та наказів і інших відомчих нормативно-правових актів.

Приписами статті 14 Статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Із аналізу вказаних норм убачається, що службове розслідування обов`язково повинно передувати звільненню, якщо особу рядового чи начальницького складу звільняють за порушення нею службової дисципліни.

Згідно з інформаційною довідкою від 11 вересня 2019 року №86 до Головного управління з Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 09:06 год. працівниками відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення Головного управління спільно з працівниками Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління, під час здійснення перевірки дотримання поліцейськими Правил дорожнього руху по вул. Лисенка, 143 у м. Боярка, Київської області, було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Golf» номерний знак « ШЕВА », (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого країною Республіка Литва, за вказаним автомобілем закріплено н.з. HDB 483) під керуванням інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

У ході моніторингу інформаційно-пошукової системи АІС «АРМОР» встановлено, що 02 березня 2019 року, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КупАП та оскільки останній не мав при собі посвідчення водія, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

13 березня 2019 року, рішенням Обухівського міськрайонного суду Київської області, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на один рік та штрафу у розмірі 10200 гривень.

У зв`язку з вищевказаним, посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучено не було, при цьому останнього було повідомлено про необхідність самостійно здати посвідчення водія до місця його видачі.

У подальшому, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне освідування з метою встановлення наркотичного чи алкогольного сп`яніння, на що останній в присутності двох свідків відмовився.

Крім того, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Києво-Святошинського ВП ГУ, членами якої було проведено огляд вищевказаного автомобіля. Так, під час огляду автомобіля марки «Volkswagen Golf», у його салоні було виявлено та вилучено пластиковий контейнер з кристалічною речовиною білого кольору, зовні схожого на наркотичну речовину - амфетамін.

Вищевказана подія зареєстрована до ЖЕО Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київський області під № 44409 від 11.09.2019.

Під час вищезазначеної події ОСОБА_1 перебував поза службою, у однострої, без вогнепальної зброї, а саме тільки направлявся до підрозділу, де того ж дня мав заступити на добове чергування по охороні території підрозділу.

Окрім того, під час вказаної події, ОСОБА_1 поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції на законі вимоги поліцейських припинити протиправні дії не реагував, у зв`язку з чим ОСОБА_3 відповідно до статей 44, 45 ЗУ «Про Національну поліцію» до ОСОБА_1 було застосовано заходи фізичного впливу та спеціальні засоби - кайданки, про що написано відповідні рапорти.

Працівниками СВ Києво-Святошинського ВП ГУ, вказані відомості внесено до ЄРДР за № 0004349, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.

В подальшому, на виконання вимог Дисциплінарного статуту, з метою дослідження фактів та обставин порушення позивачем службової дисципліни та Правил дорожнього руху, ГУ Нацполіції в Київській області виданий наказ №2011 від 16 вересня 2019 року «Про призначення службового розслідування», яким призначено службове розслідування за інформацією, яка надійшла з Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області.

За результатами вказаного розслідування складено висновок службового розслідування за інформацією, яка надійшла від Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області від 23 вересня 2019 року, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Київській області полковником поліції Нєбитовим А .А .

Зі змісту висновку службового розслідування убачається, що 13 вересня 2019 року о 16:38, до Головного управління з Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшла інформація про те, що до чергової служби вказаного відділу поліції надійшло повідомлення від чергового лікаря КНП «Обухівська ЦРЛ» щодо надання медичної допомоги ОСОБА_1 .

Вищевказане повідомлення зареєстровано до ЖЕО Обухівського ВП ГУНП в Київській області під № 11749 від 13.09.2019.

Під час надання медичної допомоги, останньому встановлено діагноз: ЗЧМТ та СГМ.

Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що 11 вересня 2019 року близько 09.00, він керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», приїхав до БПСПОП «Миротворець» ГУ, що за адресою: вул. Лисенка, 143, м. Боярка, Київської області оскільки відповідно до графіку чергувань він мав заступати на добове чергування. Припарковавши автомобіль біля підрозділу, за вказаною адресую, до нього підійшли четверо осіб, двоє з яких перебували у однострої працівників поліції, а двоє у цивільному одязі. Вказані працівники поліції попросили пред`явити їм документи, а саме посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

ОСОБА_1 вказав, що з невідомих причин його попросили пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а так як на той час, він не перебував за кермом автомобіля, то відповів відмовою.

Разом з тим, працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, на що останній відмовився, так як нічого не порушував та на момент вимоги пройти тест на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння він не керував автомобілем.

Надалі, стосовно ОСОБА_1 працівниками Києво-Святошинського ВП ГУ було складено адміністративні матеріали за вчинення адміністративного правопорушення, передбачено частини 2 статті 130 та частини 6 статті 121 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначив, що у результаті вказаних дій працівників поліції він отримав тілесні ушкодження.

Опитаний старший інспектор штабу БПСПОП «Миротворець» ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_5 пояснив, що того дня на чергування мав заступити ОСОБА_1 , однак останній на цільовий інструктаж що проводиться о 08.45 не прибув.

Надалі, о 09:06 ОСОБА_5 стало відомо, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками ВІОС УКЗ ГУ спільно з нарядом ГРПП Києво-Святошинського ВП ГУ біля входу до їх підрозділу.

Вийшовши до входу, ОСОБА_5 став свідком як під час вказаної події, ОСОБА_1 поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції на законні вимоги поліцейських припинити протиправні дії не реагував, у зв`язку з чим відповідно до статей 44, 45 ЗУ «Про Національну поліцію» до останнього було застосовано ОСОБА_3 заходи фізичного впливу та спеціальні засоби - кайданки.

У його присутності ОСОБА_1 було запропоновано ОСОБА_8 та повторно запропоновано ОСОБА_9 пройти медичне освідування нa факт вживання наркотичних речовин та наявності алкоголю в організмі, однак ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився.

У подальшому, відносно ОСОБА_1 були складені адміністративні матеріали за вчинення адміністративного правопорушення, передбачено частиною 2 статті 130 КУпАП за те, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідачем призначено та проведено службове розслідування у зв`язку з надходженням до відповідача інформації від інших правоохоронних органів щодо порушення позивачем службової дисципліни та Правил дорожнього руху, в ході якого також встановлено порушення, викладені у висновку.

Обставини, які вказували б на порушення порядку чи процедури проведення службового розслідування, судом не встановлені.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до частини першої Розділу ІІ Правил передбачено, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа № 21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа № 21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Отже, встановлені в ході проведення службового розслідування порушення позивачем порушення службової дисципліни, підпунктів 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, підпунктів 1, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту а) пункту 2.1 та пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, пункту 3 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у відмові від проходження на вимогу працівника поліції огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, керування транспортним засобом без посвідчення водія, не доповіді керівництву про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції, прояві неповаги до колег по службі, що призвело до конфлікту між працівниками різних служб та у подальшому призводить до негативної тенденції у взаємодії між службами Національної поліції України, а також вчиненні дій, які знижують авторитет поліції серед населення є вчинком, який дискредитує систему органів поліції та поліцейських в очах громадськості, відтак, є підставою для звільнення.

У свою чергу, суд зазначає, що вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу, суд вважає було застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Відповідно до статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Таким чином, стосовно осіб рядового і начальницького складу за вчинення порушень службової дисципліни наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади видається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у встановлені положеннями чинного законодавства строки проведено службове розслідування, за наслідками якого встановлено порушення позивачем службової дисципліни, підпунктів 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, підпунктів 1, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпункту а) пункту 2.1 та пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, пункту 3 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у відмові від проходження на вимогу працівника поліції огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, керування транспортним засобом без посвідчення водія, не доповіді керівництву про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції, прояві неповаги до колег по службі, що призвело до конфлікту між працівниками різних служб та у подальшому призводить до негативної тенденції у взаємодії між службами Національної поліції України, а також вчиненні дій, які знижують авторитет поліції серед населення, за які інспектора взводу № 2 роти №2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції шляхом застосування відповідного дисциплінарного стягнення.

Позивачем в свою чергу, не було надано суду жодних пояснень та доказів для спростування факту здійснення ним дисциплінарного проступку, наслідком якого слугувало його звільнення із займаної посади.

Також позивачем не надано пояснення, яким чином факт його ознайомлення чи не ознайомлення з наказом про призначення службового розслідування вплинув на повноту та об`єктивність висновків службового розслідування, оскільки під час розгляду справи суду не було надано доказів, що спростовують висновки службового розслідування. При цьому, матеріалами справи підтверджено, що в ході проведення службового розслідування у позивача були відібрані пояснення та про результати висновку службового розслідування позивача було повідомлено належним чином, що підтверджується листом від 27 вересня 2019 року № 2731/109/12 та рекомендованим листом про вручення поштового відправлення зі штрих-кодовим ідентифікатором № 231 (а.с.119-123, 142, 143).

Твердження позивача про те, що службове розслідування проведено відповідачем всупереч Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», вимогами якого встановлено, що службове розслідування не призначається в разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, суд вважає безпідставними, оскільки підставою призначення службового розслідування не були матеріали про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, а інформація, що надійшла з Києво-Святошинського ВП ГУ Нацполіції в Київській області щодо можливого порушення позивачем службової дисципліни та Правил дорожнього руху, а також виявлення в автомобілі позивача наркотичних речовин.

Доводи позивача про те, що його було притягнуто до відповідальності у період перебування на лікарняному, є також необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 21, 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу (у разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування).

При цьому, суд наголошує, що перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності).

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Отже, з наведеного вбачається, що перебування особи винної у вчиненні дисциплінарного проступку на лікарняному не звільняє цю особу від відповідальності за вчинене правопорушення та застосування до неї дисциплінарного стягнення, а лише визначає час з якого таке стягнення може бути застосовано.

Як було встановлено судом, на підставі висновків службового розслідування Дисциплінарна комісія рекомендувала притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

З огляду на зазначене, 23 вересня 2019 року начальником ГУ Нацполіції в Київській області було винесено наказ № 2098 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Разом з цим, у період з 13 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність від 20 вересня 2019 року №10 та від 27 вересня 2019 року (а.с.20,21).

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 30 вересня 2019 «По особовому складу» №505 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», тобто після виходу ОСОБА_1 з лікарняного).

Таким чином, станом на час розгляду даної справи порушень вимог трудового законодавства, а також законних прав та інтересів позивача відповідачем, судом не встановлено.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За наведених обставин, суд вважає, що відповідач в даному випадку діяв в рамках законодавства та його дії є правомірними, оскільки встановлено порушення поліцейським службової дисципліни, яка полягає у недотриманні положень Закону України «Про Національну поліцію», інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, у зв`язку з чим, позовні вимоги стосовно визнання протиправними та скасування наказів 30.09.2019 №505 о/с, від 23.09.2019 №2078, від 16.09.2019 №2011задоволенню не підлягають.

Крім того, позовні вимоги про поновлення позивача на службі в поліції та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Київській області.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась