Справа № 420/7750/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/7750/19
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

при секретарі Жигайлової О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року, ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження в порядку ст..262 КАС України у м.Одесі у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача та просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.08.2019 р. №; скасувати податкову вимогу від 24.09.2019 р. №176577-50.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податкове повідомлення-рішення від 06.08.2019 року № є протиправним, винесеним неправомірно, з порушенням норм чинного законодавства. Також, позивач зазначає, що оскільки позивачем розпочато процедуру оскарження рішення податкового органу в суді, відповідно до пункту 59.18 статті 59 ПКУ, сума грошове зобов`язання вважається неузгодженою до дня набрання судовим рішенням законної сили, відповідно зазначена податкова вимога підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. Доводами апеляційної скарги зазначено, що податкові накладні №18 від 18.04.2017р., №2 від 01 01.2018р., №52 від 28.08.2017р., що зазначені в Акті та зареєстровані в ЄРПН є помилковою. При подачі декларації з податку на додану вартість за квітень 2017, січень 2018 та серпень 2018 р визначені суми ПДВ не враховувалася. Уточнювальні розрахунки до декларації з ПДВ не подавався. Авансових платежів не сплачувалося. Господарські операції не здійснювались. Таким чином, апелянт просить рішення суду скасувати та задовольнити позов.

Відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ" відповідачем до суду не надано.

12.05.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ" до суду надійшло клопотання про відкладання судового засідання, у зв`язку з продовженням карантину до 22.05.2020 р.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020 року відкладено розгляд справи.

10.06.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ" до суду надійшло клопотання про відкладання судового засідання, у зв`язку з необхіднісю надання суду додаткових доказів.

Розглянувши заявлене клопотання апелянта, колегія суддів зазначає на наступне.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судова колегія зазначає, що клопотання про відкладання судового засідання, у зв`язку з необхіднісю надання суду додаткових доказів задоволенню не підлягає, оскільки апелянтом не зазначено які докази необхідно надати суду.

Крім того, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, проте Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ" не зазначають суду, чи надавались такі докази суду першої інстанції. При цьому, апелянтом в апеляційній скарзі не зазначено, про необхідність надання суду додаткових доказів та/або неможливості їх надати.

Таким чином, клопотаня Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ" про відкладання судового засідання, у зв`язку з необхіднісю надання суду додаткових доказів є необгрунтоаним та таким, що не підлягає задоволенню.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест-Білдінг» (ТОВ «Гефест-Білдінг» - далі), , знаходиться за адресою: 65045, Одеська область, м. Одеса, вул. Спиридонівська, буд. 10, нежиле приміщення №15, здійснює наступні види діяльності (за КВЕД): 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.31 Штукатурні роботи; 43.32 Установлення столярних виробів; 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; 43.34 Малярні роботи та скління; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.91 Покрівельні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 41.10 Організація будівництва будівель; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний) відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу 1 Податкового кодексу України, в порядку ст. 76, п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 розділу II Кодексу проведено перевірку ТОВ «Гефест Білдінг» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, дата виписки яких припадає на 2017-2018 роки за результатами якої складено Акт №3363/15-32-50-06/37476025 від 05.07.2019 року, яким встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст. 201 Податкового кодексу України, на яких відповідно до ст. 192 та 201 покладено обов`язок щодо такої реєстрації. Відповідальність платника податків за порушення визначена ст. 120-1 Податкового кодексу України.

23.07.2019 року ТОВ «Гефест-Білдінг» до Головного управління ДФС в Одеській області надані заперечення на Акт перевірки №3363/15-12-50-06 від 05.07.2019 року.

Рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 05.08.2019 року №16362/10/15-32-50-06-07 висновки Акту перевірки від 05.07.2019 року № 3363/15-32-50-06/37476025 «Про результат перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «Гефест-Білдінг», » залишено без змін, а заперечення ТОВ «Гефест-Білдінг», від 24.07.2019 року № 37 (вх. ГУ ДФС в Одеській області № 36206/10/15-32 від 29.07.2019 року) без розгляду.

06.08.2019 року Головним управління ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до ТОВ «Гефест-Білдінг» застосовані:

штраф у розмірі 10% у сумі 4 702,67 грн. (чотири тисячі сімсот дві гривні 67 коп.) за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менш календарних днів на суму ПДВ 47026,69 грн (сорок сім тисяч двадцять шість гривень 69 коп.);

штраф у розмірі 40% у сумі 4 653,27 грн. (сорок шість тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 27 коп.) за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 116 633,17 грн (сто шістнадцять тисяч шістсот тридцять три гривні 17 коп.)

24.09.2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу форми «Ю» №176577-50 відповідно до якої станом на 23.09.2019 року сума податкового боргу платника податків становить 51355,94 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову судом першої інстанції зазначено, що у разі допущення помилки при складанні податкової накладної, обов`язком платника є складення розрахунку коригування з обов`язковою реєстрацією його у ЄРПН.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Підпункт. 75.1.1 п. 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, доповнено абзацом другим такого змісту: «Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 201.10 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Абзац 14 п. 201.10 Податкового кодексу України передбачає, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватись з врахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 01- 15 календарний день ( включно) календарного місяця - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день ( включно ) календарного місяця - до 15 календарного дня ( включно ) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Платник податків зобов`язаний скласти та зареєструвати не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307 затверджено форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (Порядок №1307 далі).

Відповідно до пункту 21 Порядку №1307, у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Розрахунок коригування складається особами, визначеними відповідно до пункту 1 цього Порядку.

Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для анулювання помилкової ПН у разі, якщо немає правильної ПН, як і раніше, складається РК (розрахунок коригування) із причиною коригування «Повернення товару або авансових платежів» (умовний код « 103»), яким показники такої ПН обнулюються. Безумовно, якщо помилкова ПН та анулюючий її РК складені в різних звітних періодах, залишається проблема із виникненням у ПДВ-формулі показника ?Перевищ.

Пунктом 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України також, передбачено, що у разі допущення платником ПДВ помилок при складанні податкової накладної, передбачена можливість складання розрахунку коригування до такої податкової накладної.

З огляду на викладені положення колегія суддів зазначає, що у разі допущення помилки при складанні податкової накладної, обов`язком платника є складення розрахунку коригування з обов`язковою реєстрацією його у ЄРПН.

Відповідно до п.120-1.1 цієї статті порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Згідно до вимог ст.201 Податкового кодексу України, яка має назву «Податкова накладна» вимагає від платника податку виписати податкову накладну на дату виникнення податкових зобов`язань. Тобто, цю податкову накладну виписує саме постачальник (продавець) в день отримання грошових коштів або постачання товарів/послуг (по першій події). Постачальник зобов`язаний зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, так як це має правові наслідки для покупця товару, який не може скористатися податковим кредитом у разі відсутності такої реєстрації. Також положення п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України передбачають складення зведеної податкової накладної постачальником товарів/послуг (платником податку) в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер покупцям - платникам. Тобто, обов`язок складення такої зведеної податкової накладної покладається на постачальника і така зведена податкова накладна реєструється ним в ЄРПН у строки передбачені п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України: «…при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою».

В апеляційній скарзі ТОВ «Гефест-Білдінг» зазначається, що податкові накладні №18 від 18.04.2017р, №2 від 01 01.2018р. та №52 від 28.08.2017р. є помилковими, оскільки при подачі декларацій з податку на додану вартість за різні періоди зазначені суми ПДВ в ПН не враховувались, про що свідчить реєстр виданих та отриманих податкових накладних до декларації з ПДВ за зазначені періоди не подавались.

Також, апелянт зазначає, що авансових платежів за зазначеними податковими накладними не сплачувались, господарські операції не здійснювались, однак судом першої інстанції не було надано належної оцінки зазначеним доводам позивача .

Колегія суддів не приймає такі доводи апелянта, оскільки у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг та реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних платник податку з метою виправлення допущеної помилки платник має право згідно з пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України скласти розрахунок коригування до помилкової податкової накладної. Такий розрахунок коригування підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку на додану вартість, на якого була складена помилкова податкова накладна (покупцем (отримувачем) товарів/послуг).

З матеріалів справи встановлено, що такий розрахунок коригування до податкових накладних №2 від 01.01.2018р., №18 від 18.04.2017р., №52 від 28.08.2017р. позивачем не подавався, що не спростовано апелянтом в апеляційній скарзі, тому податкові накладні №2, №18, №52 у відповідності до положень ПК України не є помилковими, у зв`язку з чим у позивача виникає обов`язок зареєструвати податкові накладні в ЄРПН відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України.

Крім того, апелянтом взагалі не спростовано порушення граничних термінів реєстрації щодо інших податкових накладних №46 від 15.06.2018р., №57 від 09.08.2018р., №59 від 06.08.2018 р.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, таким доводам позивача була надана належна оцінка судом першої інстанції.

В свою чергу посилання апелянта в апеляційній інстанції на практику Верховного Суду щодо до спірного питання, колегія суддів не приймає, оскільки у випадках встановлених у рішеннях, що розглядались у Верховному Суді, позивачами були подані - розрахуноки коргування до податкових накладних, чого не було зроблено апелянтом.

Решта доводів апеляційної скарги по суті рішення суду першої інстанції не спростовують. Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законними, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та повністю відображено обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕФЕСТ-БІЛДІНГ" - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.06.2020 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик