Справа № 815/2215/15
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 815/2215/15

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

13.04.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року по справі №815/2215/15 за заявою прокуратури Одеської області про поворот виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року по справі №815/2215/15 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Суд визнав протиправним та скасував наказ прокуратури Одеської області від 30.03.2015 року №764к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області з 30.03.2015 року. Поновив ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді, яку він обіймав до звільнення. Присуджено до стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.03.2015 року по 02.10.2017 року у загальному розмірі 258 229,95 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року по справі №815/2215/15 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав неправомірним та скасував наказ прокуратури Одеської області №764к від 30.03.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області з 30.03.2015 року. Поновив ОСОБА_1 на посаді начальника другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області з 31.03.2015 року. Присуджено до стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.03.2015 року по 07.02.2018 року у загальному розмірі 296 119,2 грн. Присуджено до стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 50 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2018 року по справі №815/2215/15 заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року змінено в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виклавши абзац 6 резолютивної частини у наступній редакції: "Стягнути з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.03.2015 року по 07.02.2018 року у загальному розмірі 432 781,68 грн. без утримання податку та без урахування обов`язкових платежів. В іншій частині постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 4 березня 2020 року по справі №815/2215/15 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2017 року, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 1 червня 2018 року по справі №815/2215/15 скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав неправомірним та скасував наказ прокуратури Одеської області №764к від 30.03.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області з 30.03.2015 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області з 31.03.2015 року. Присуджено до стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.03.2015 року по 07.02.2018 року у загальному розмірі 294 472,75 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

30.03.2020 року прокуратурою Одеської області подано до суду першої інстанції заяву про поворот виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року по справі №815/2215/15.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання судового рішення апеляційного суду здійснено безспірне списання з прокуратури Одеської області на користь позивача 50 000 грн. моральної шкоди. Однак, оскільки у відповідній частині судове рішення скасовано за результатом його касаційного оскарження і під час ухвалення постанови Верховним судом не вирішено питання щодо повернення безпідставно одержаних позивачем коштів, вбачаються всі обставини для повороту виконання рішення суду відповідно до ст. 380 КАС України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року заяву задоволено. Суд здійснив поворот виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року по справі №815/2215/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області в частині стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь прокуратури Одеської області сплачену на виконання вимог виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року по справі №815/2215/15 моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм процесуального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірне питання та помилково не враховано, що правилами ст. 380 КАС України повноваженнями на проведення повороту виконання судового рішення наділений суд апеляційної чи касаційної інстанції під час скасування судового рішення, яке переглядалось, та направлення справи на новий розгляд або суд першої інстанції, але в результаті відмови у задоволенні відповідних вимог або зменшення розміру сум, призначених до стягнення, під час нового розгляду справи. Разом з цим, з огляду на те, що за результатом касаційного оскарження судового рішення справу не було повернуто на новий розгляд, виключаються обставини, сукупність яких дає суду першої інстанції правові підстави вирішити по суті відповідну заяву та здійснити поворот виконання судового рішення. Водночас, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не вжито заходів належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи та необґрунтовано не враховано повідомлені позивачем обставини, що свідчили про поважність причин неможливості з`явитись у судове засідання для розгляду заяви, а відтак - про відкладення вирішення питання по заяві відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура Одеської області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

У відповіді на відзив апелянт вказує на необґрунтованість доводів відповідача та порушення під час визначення складу суду першої інстанції для розгляду заяви про поворот виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 380 КАС України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

За правилами ч.ч. 7, 8 вказаної статті адміністративного процесуального законодавства якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Аналіз наведених правових норм показав, що під час вирішення питання про поворот виконання судового рішення суд має право здійснити такий поворот лише в межах судового рішення (його резолютивної частини), за яким відбулось стягнення, тобто в межах стягнутих сум.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

При розгляді заяви про поворот виконання рішення необхідно з`ясувати, чи порушено скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновлення у судовому порядку. При повороті виконання рішення вчиняються дії, які покликані повернути стан речей до виконання рішення суду.

Судом першої інстанції вірно враховано, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року у цій справі стягнуто на користь ОСОБА_1 з прокуратури Одеської області моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

На виконання вказаного судового рішення 19.03.2018 року виданий виконавчий лист №815/2215/15.

Згідно виписки за 30.03.2018 року та відомостей наведеного виконавчого документа Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області 30.03.2018 року проведено безспірне списання з рахунку прокуратури Одеської області за кодом економічної класифікації видатків бюджету КЕКВ-2800 (інші поточні видатки) у сумі 50 000 грн. на користь ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на те, що судове рішення про стягнення на користь позивача сум маральної шкоди є виконаним та під час скасування в цій частині не вирішено питання про поворот його виконання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність обставин, які дають підстави для застосування повороту виконання судового рішення після завершення розгляду справи згідно ст. 380 КАС України.

У тому числі, з огляду на те, що питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене під час касаційного провадження, вказана заява розглянута судом першої інстанції з дотримання приписів ч. 7 ст. 380 КАС України.

Водночас, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч. 9 ст. 380 КАС України суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За правилами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 194 КАС України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно із ч. 1 ст. 124 КАС України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.

Так, ухвалою від 1 квітня 2020 року судом першої інстанції призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 07.04.2020 року о 10:20 годині, судова повістка про виклик до суду не направлялась.

Про дату час та місце розгляду справи позивач повідомлений 03.04.2020 року телефонограмою.

Про розгляд заяви у день, в який вирішено спірне питання, учасники справи повідомлені не були.

Вказані обставини свідчать про відсутність у суду першої інстанції належних даних про сповіщення учасника по справи та про не повідомлення сторони в установленому порядку.

У тому числі, у суду першої інстанції були відсутні клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження від усіх учасників справи.

Вказані обставини свідчать про допущення судом першої інстанції порушень норм адміністративного процесуального законодавства, про яке зазначається стороною у справі, і яке є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, оскільки наведені обставини показали, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про поворот виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким заяву прокуратури Одеської області про поворот виконання Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року по справі №815/2215/15 задовольнити.

Здійснити поворот виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року по справі №815/2215/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області в частині стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) на користь прокуратури Одеської області () виплачену моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. на виконання виконавчого листа, виданого 19.03.2018 року Одеським окружним адміністративним судом по справі №815/2215/15.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло