Справа № 160/4982/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року Справа № 160/4982/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа ТОВ АЛЕКСКРЕДИТ про визнання протиправною та скасування постанови від 14.04.2020 року №61822164,-
ВСТАНОВИВ:
1. 06.05.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа ТОВ АЛЕКСКРЕДИТ, в якій позивач просив суд:
- визнати протиправними та скасувати постанову приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №61822164 від 14.04.2020 року.
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 06.05.2020 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
3. Ухвалою суду від 12.05.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/4982/20, та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на 20.05.2020 року.
4. Також, ухвалою суду від 12.05.2020 року було витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії таких документів:
- матеріалів виконавчого провадження №61822164 щодо виконання виконавчого напису №6503 від 04.04.2020 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.;
- виконавчого напису №6503 від 04.04.2020 року, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.;
- постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2020 року, прийняту приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. у виконавчому провадженні №61822164;
- постанови про арешт коштів боржника від 14.04.2020 року, прийняту відповідачем у виконавчому провадженні №61822164;
- відомості (інформацію) на підставі, яких саме матеріалів (документів) було відкрито відповідачем виконавче провадження №61822164 відносно позивача та інші наявні матеріали (докази) щодо суті цього спору.
5. Ухвалою суду від 20.05.2020 року продовжено строк розгляд справи №160/4982/20 до 10.06.2020 року. Відкладено розгляд справи до 10.06.2020 року.
6. 04.06.2020 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву по справі №160/4982/20 разом із витребуваними судом доказами по цій справі.
7. За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
8. Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
9. У відповідності до вимог ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
10. Отже, рішення у цій справі приймається судом 10.06.2020 року, тобто у межах строку, встановленого ст.ст. 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
11. Позивач у позові зазначила, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л., в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», було відкрито виконавче провадження ВП №61822164 про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом БРНО Київської області Колейчик В.В. від 04.04.2020 року №6503.
12. Вважає, що постанова приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження №61822164 від 14.04.2020 року є безпідставною та підлягає визнанню протиправною та скасуванню, оскільки, на її думку, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження №61822164, оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання боржника та не за місцезнаходженням майна боржника.
13. Також, зазначила, що відкриття виконавчого провадження не за місцем реєстрації та проживання позивача порушують її права, як сторони виконавчого провадження, у зв`язку із чим звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
14. Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції відповідач вказав про те, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця проживання боржника:
АДРЕСА_1 . У виконавчому написі №6503 від 04.04.2020 року, що виданий приватним нотаріусом Колейчиком В.В. також вказано місце проживання боржника ОСОБА_1 :
АДРЕСА_2 . На думку відповідача, в цьому випадку порушення Закону України Про виконавче провадження відсутнє, оскільки боржник проживає у м. Києві, а відповідно до статті 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконаний виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
17. У зв`язку із викладеним дії приватного виконавця, який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови від 14.04.2020 року про відкриття виконавчого провадження №61822164 та подальші виконавчі дії не суперечать наведеним нормам законодавства.
18. Отже, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.
ІV. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
19. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року відкрито провадження у справі №160/4982/20, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, в порядку положень ст. 262 КАС України, з урахуванням вимог статті 287 КАС України.
20. Також, цією ухвалою суду від 12.05.2020 року, ТОВ АЛЕКСКРЕДИТ було запропоновано надати пояснення по справі №160/4982/20.
21. ТОВ АЛЕКСКРЕДИТ письмові пояснення по справі не надали, хоча повідомлялася судом належним чином згідно з положень КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
23. Згідно матеріалів справи, виконавчий напис був виданий на звернення стягнення з позивача заборгованості по договору №2456318 від 02.07.2019 року, укладеного позивачам ним та третьою особою у цій справі.
24. У договорі місцем реєстрації позивача зазначено:
АДРЕСА_4 . У виконавчому написі нотаріуса №6503 від 04.04.2020 року зазначено, місце реєстрації позивача: АДРЕСА_5 , а місце проживання:
28. 14.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. також було винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №61822164. Згідно цієї постанови, відповідачем накладено арешт на грошові кошти позивача, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.
29. Позивач не погоджується із такими діями відповідача, зазначає, що в місті Києві вона не проживала та не проживає, майна там також не має, тому вважає, що спірне виконавче провадження відкрито поза межами повноважень відповідача, що відповідно є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2020 року ВП №61822164, у зв`язку із чим позивач звернулася до суду із цією позовною заявою.
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ
30. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
31. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
32. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII виконавчий напис є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.
33. Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
34. Частиною 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
35. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (надалі - Закон № 1403-VIII) у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
36. Частиною 1 ст. 25 Закону № 1403-VIII передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
37. Частиною 2 цієї статті передбачено, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
38. Місце виконання рішення згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5, визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону № 1404-VIII.
39. Частиною другою статті 24 Закону № 1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
40. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
41. За змістом статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
42. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що вказаними приписами визначені вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому, згідно з ч. 3 ст. 25 Закону № 1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
43. При цьому, в силу положень ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII, якщо місце проживання, перебування боржника-фізичної особи та місцезнаходження боржника-юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
44. Таким чином, можна дійти висновку, що визначальними для відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем є вчинення таких дій щодо боржника який проживає в межах його виконавчого округу або знаходження майна боржника в межах цього ж виконавчого округу.
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
45. Надаючи оцінку доводам сторін щодо правомірності прийняття оскаржуваної постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2020 року у виконавчому проваджені №61822164, суд виходить із такого.
46. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , зокрема, місце реєстрації позивача вказано у її паспорті, копія якого наявна в матеріалах справи, проте приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. має право на ведення незалежної професійної діяльності у виконавчому окрузі м. Києва, що відповідачем не заперечується.
47. Згідно матеріалів справи, встановлено, що приймаючи виконавчий напис №6503 від 04.04.2020 року до виконання, приватний виконавець виходив з того, що адресою проживання боржника, зазначено у виконавчому написі нотаріуса:
АДРЕСА_8 . На думку відповідача, зазначена у виконавчому написі адреса фактичного місця проживання боржника у місті Києві є достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого округу м. Києва.
49. Так, слід вказати, шо суд погоджується з таким трактуванням своєї позиції відповідачем, але тільки за умови дотримання приватним виконавцем основних критеріїв місця відкриття виконавчого провадження визначених у Законі № 1404 та Законі № 1403 - це в межах виконавчого округу, за місцем проживання або місцем знаходження майна боржника.
50. Судом встановлено, що жоден з доданих стягувачем документів: ні договір, ні будь-який інший документ не вказує на можливе місце проживання позивача саме в місті Києві на момент подання заяви про примусове виконання виконавчого напису.
51. Також, відсутні такі відомості і в матеріалах виконавчого провадження, копія якого надана відповідачем на вимогу суду.
52. Згідно з частинами 1, 2, 6 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
53. За приписами Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком понад шість місяців на рік. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком менше шести місяців на рік. Реєстрацією місця проживання або місця перебування фізичної особи є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестись офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. При цьому, підтвердженням реєстрації місця проживання або місця перебування фізичної особи є довідка, яка видається органом реєстрації. Також, відомості про місце проживання та місце перебування особи можуть вноситись до наступних документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.
54. Частиною третьою ст. 26 Закону № 1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
55. Таким чином, суд дійшов до висновку, що у разі пред`явлення виконавчого документа не за місцем реєстрації, вказаної у виконавчому документі, стягувачем до заяви мали бути приєднані підтверджуючі документи, що дають змогу достовірно встановити, що боржник проживає, перебуває за адресою, зазначеною як місце проживання.
56. Також, суд зазначає, що висновок щодо необхідності подання стягувачем разом із заявою про відкриття виконавчого провадження (у разі направлення виконавчих документів за місцезнаходженням майна боржника) доказів, які б підтверджували місце проживання боржника станом на момент подання такої заяви за відповідною адресою викладений у постанові Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 826/7969/16.
57. Згідно з ч. 5 ст. 24 Закону № 1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
58. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.
59. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
60. Отже, з урахуванням вищенаведеного, можна дійти висновку про те, що на момент відкриття спірного виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. не володів достовірною інформацією про фактичне місце проживання боржника за вказаною у виконавчому написі адресою у м. Києві та не вжив заходів щодо перевірки цієї інформації, оскільки у нього були наявні підстави для цього виходячи з документів виконавчого провадження.
61. Таким чином, за відсутності документальних доказів фактичного місця проживання боржника на момент відкриття виконавчого провадження за вказаною адресою у м. Києві, суд вважає необґрунтованим прийняття приватним виконавцем до виконання виконавчого документа та відкриття спірного виконавчого провадження.
62. Також, не приймаються до уваги посилання відповідача, як на підставу для відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого округу м. Києва зазначення стягувачем у своїй заяві місця проживання боржника у м. Києві, оскільки ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" не містить норми про те, що право вибору місця виконання рішення приватним виконавцем належить стягувачу.
63. Таким чином, слід дійти висновку, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не було з`ясовано обставини, визначені частиною другою статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та частиною другою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" щодо встановлення місця фактичного проживання боржника чи місця його перебування, та, як наслідок, протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61822164 від 14.04.2020 року.
64. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про неправомірність оскаржуваної рішення та визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2020 року у виконавчому проваджені №61822164, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. на виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом БРНО Київської області Колейчик В.В. від 04.04.2020 року №6503.
65. Отже, вирішуючи позовні вимоги позивача, суд зазначає, що належним способом захисту його прав є визнання протиправним та скасування оскаржуваної позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2020 року у виконавчому проваджені №61822164.
66. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа ТОВ АЛЕКСКРЕДИТ про визнання протиправною та скасування постанови від 14.04.2020 року №61822164, підлягають задоволенню.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
67. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
68. Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
69. Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
70. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
72. У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
73. Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
74. Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
75. Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
76. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
77. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
78. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
79. Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
80. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів правомірності та законності прийнятих ним оскаржуваного позивачем рішення від 14.04.2020 року.
81. Отже, з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа ТОВ АЛЕКСКРЕДИТ про визнання протиправною та скасування постанови від 14.04.2020 року №61822164, підлягають задоволенню та визнанню протиправною та скасуванню постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61822164 від 14.04.2020 року про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. від 04.04.2020 року за №6503, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною.
82. Щодо розподілу судових витрат.
83. Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
84. Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 гривень, які, згідно положень ст. 139 КАС України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
85. Керуючись статтями 241-246, 262, 284, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
86. Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа ТОВ АЛЕКСКРЕДИТ про визнання протиправною та скасування постанови від 14.04.2020 року №61822164 задовольнити.
87. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61822164 від 14.04.2020 року про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. від 04.04.2020 року за №6503, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною.
88. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 840,80 гривень.
89. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
92. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
93. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
94. Відповідно до п.3 розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
95. Повний текст рішення складено 10.06.2020 року.

Суддя В.В Ільков