Справа № 480/2308/20
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2020 р. Справа № 480/2308/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Виконавчого комітету Сумської міської ради
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Сумської міської ради, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду звернення позивача від 27.12.2019 р. стосовно захисту його житлових прав;
- зобов`язати відповідача розглянути звернення позивача від 27.12.2019 р. відповідно до ч.6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з довідкою департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 16.01.2018 року позивачу на підставі свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 21.02.1994 року, виданого Сумською міською радою, належить на праві власності АДРЕСА_1 / АДРЕСА_2 квартири по АДРЕСА_3 , а ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.1994 року № 4-3929 належить на праві власності АДРЕСА_4 квартири по АДРЕСА_3 .
ОСОБА_2 придбав 48/100 квартири у ОСОБА_3 , яка набула на неї право власності після розлучення з позивачем.
У 1995 році відповідача на підставі рішення Зарічного райсуду м. Суми від 23 лютого 1995 року ОСОБА_2 було вселено у спірну квартиру. Під час вказаного вселення ОСОБА_2 поставив в квартиру нові вхідні двері та перестав пускати позивача. З вказаного моменту позивач не може потратити до квартири, співвласником якої він є.
Позивач вважає, що відповідальним за ситуацію, що склалась є ЖБК - 32 Орбіта та виконавчий комітет Сумської міської ради, який повинен контролювати діяльність будівельного кооперативу.
Листом від 27.12.2019 року позивач звернувся до відповідача, в якому просив:
1. Згідно з компетенцією міськвиконкому, визначеною законодавством України, забезпечити йому доступ до квартири
АДРЕСА_5 . Здійснити перевірку законності виділення громадянці ОСОБА_3 частини квартири в частині дотримання вимог Житлового кодексу УРСР та примірного Статуту ЖБК.
3. Виселити незаконно перебуваючого в квартирі АДРЕСА_6 ОСОБА_2 .
4. Виключити з членів ЖБК - 32 Орбіта голову правління ОСОБА_4 та голову контрольно-ревізійної комісії. Винних осіб притягнути до відповідальності.
Листом від 22.01.2020 року № Т-3487/03.02.01-01 відповідач надав позивачу роз`яснення, що позивач у даному випадку з метою належного захисту своїх прав може звернутись до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном.
Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном, проте вважає протиправною бездіяльність відповідача стосовно нерозгляду його звернення, оскільки лист відповідача про розгляд звернення позивача не є рішенням про відмову у задоволенні звернення позивача, оскільки відповідачем рішення відповідно до вимог ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні не приймалось.
Просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 16.04.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
11.06.2020 р. відповідач надав до суду, в якому зазначив, що виконавчим комітетом Сумської міської ради позивачу надано вичерпну відповідь на звернення від 22.11.2020 № Т-387/03.02.01-01. В зазначеній відповіді роз`яснено, що квартира АДРЕСА_6 не перебуває і ніколи не перебувала у власності територіальної громади м. Суми. Згідно з довідкою про належність майна, наданою департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 16.01.2018, 48/100 зазначеної квартири перебуває у власності позивача на підставі свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру від 21.02.1994, а 52/100 квартири належить ОСОБА_2 на підставі договір купівлі-продажу від 22.11.1994 р. № 4-3929. Виходячи з вищезазначеного, відповідач вважає, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки рішення стосовно позивача або квартира АДРЕСА_6 виконавчим комітетом Сумської міської ради не приймалось (а.с. 18).
12.06.2020 р. представник позивача надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач не спростував позицію позивача та просить розглядати справуз викликом сторін.
Щодо клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд зазначає наступне.
Враховуючи незначну складність справи, обсяг та характер наданих доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також ненадання представником позивача доказів необхідності призначення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд не вбачає підстав для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні за участю сторін, а тому клопотання представника позивача задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 27.12.2019 р. позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив:
1. Згідно з компетенцією міськвиконкому, визначеною законодавством України, забезпечити йому доступ до квартири
АДРЕСА_5 . Здійснити перевірку законності виділення громадянці ОСОБА_3 частини квартири (збудованої для однієї сім`ї) в порушення вимог Житлового кодексу України та примірного Статуту ЖБК (згідно з вимогами ст. 29 ЖК України).
3. Виселити незаконно перебуваючого в квартирі АДРЕСА_7 , 44 ОСОБА_2 , що в результаті ряду шахрайських дій разом з адвокатом ОСОБА_5 при сприянні голови ЖБК ОСОБА_4 та маніпуляцій з документами оформили власність на частину квартири.
4. Виключити з членів ЖБК - 32 Орбіта голову правління ОСОБА_4 та голову контрольно-ревізійної комісії ЖБК - 32 Орбіта, винних в порушенні житлового законодавства і притягнути їх до кримінальної відповідальності (ст. 189 ч.1) та п. 50 ч. 4 примірного статуту ЖБК, а також неправомірних дій посадових осіб при рішенні питання прийому в члени кооперативу (а.с. 4-6).
Листом від 22.01.2020 року № Т-3487/03.02.01-01 відповідач надав позивачу роз`яснення, що позивач у даному випадку з метою належного захисту своїх прав може звернутись до суду за захистом своїх прав (а.с. 7).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно зі ст. 5, 7 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про інформацію» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Згідно ст.20 Закону України «Про інформацію» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Так, зі змісту відповіді Виконавчого комітету Сумської міської ради від 22.01.2020 року № Т-3487/03.02.01-01 р. на заяву ОСОБА_1 від 27.12.2019 року судом встановлено, що відповідач роз`яснив з посиланням на норми чинного законодавства порядок вирішення питання щодо усунення перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження майном.
Суд проаналізувавши адміністративний позов ОСОБА_1 , дійшов висновку про те, що позивач фактично не погоджується зі змістом наведеної відповіді на заяву, проте не зазначає жодних підстав, а саме щодо несвоєчасної відповіді або надання відповіді не належним суб`єктом.
Суд також погоджується зі змістом оскаржуваної відповіді, виходячи з наступного.
Так, враховуючи зміст звернення з якими звернувся позивач до Виконавчого комітету Сумської міської ради, суд дійшов висновку, що позивач вважає, що відповідач є саме тим органом який уповноважений вирішити питання щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні ним квартирою АДРЕСА_6 Суми.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
За таких обставин, суд зазначає, що представником відповідача правильно надано відповідь позивачу про необхідність захисту його прав у судовому порядку в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, суд приходить висновку, що відповідачем було розглянуто по суті усі питання, викладені у зверненні позивача та надано повну та обґрунтовану відповідь.
Отже, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін - відмовити.
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.А. Прилипчук