Справа № 580/1319/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року справа № 580/1319/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5931-52 від 17.11.2018.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 24.05.2020 зареєстрований як фізична особа-підприємець та 27.08.2012 отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. З 01.01.2016 позивач працює оператором комп`ютерного набору виконавчого комітету Верхняцької сільської ради Христинівського району Черкаської області, роботодавець сплачує за позивача єдиний внесок. З 01.02.2018 і по теперішній час позивач працює за сумісництвом юрисконсультом Територіального центру обслуговування (надання соціальних послуг) у Христинівському районі, роботодавець сплачує за позивача єдиний внесок. Протягом 2018 року позивачем як фізичною особою-підприємцем сплачувались кошти на оплату єдиного внеску щомісячно у сумі 820 грн. Позивач з 30.01.2018 перебуває на обліку як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність. Проте, позивач ніколи не звертався до відповідача із заявою про постановку його на податковий облік як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність. З вказаних підстав позивач вважає оскаржувану вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив. 25.04.2019 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач є фізичною особою-підприємцем та займається незалежною професійною діяльністю, тому зобов`язаний сплачувати єдиний внесок за кожним видом діяльності. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 16.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 13.06.2019 провадження у справі №580/1319/19 зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №520/3939/19.

Ухвалою суду від 09.06.2020 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 09.06.2019 здійснено процесуальну заміну відповідача Головного управління ДФС у Черкаській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Черкаській області.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані суду письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрований 24.12.2012 як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України позивачу згідно рішення Ради адвокатів Черкаської області №124 від 27.08.2012 видано свідоцтво №497 від 27.08.2012 про право на зайняття адвокатською діяльністю.

З листа Державної фіскальної служби України №14434/6/99-99-11-05-02-25 від 27.03.2019 вбачається, що позивач з 30.01.2018 перебуває на обліку як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат).

Згідно з інтегрованою карткою платника єдиного внеску позивачу автоматично був нарахований єдиний внесок як фізичній особі-підприємцю, в т.ч. за незалежною професійною діяльністю: 19.04.2018 2457 грн. 18 коп. за 1 квартал 2018 року; 19.07.2018 2457 грн. 18 коп. за 2 квартал 2018 року; 19.10.2018 2457 грн. 18 коп. за 3 квартал 2018 року. Станом на 31.10.2018 заборгованість позивача з єдиного внеску становила 6256 грн. 40 коп.

17.11.2018 Головне управління ДФС у Черкаській області (відповідач у справі) сформувало податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5931-52, за якою станом на 31.10.2018 заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску становить 6256 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з вказаною вимогою, 19.02.2019 позивач оскаржив її до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України №14434/6/99-99-11-05-02-25 від 27.03.2019 про результати розгляду скарги вимога №Ф-5931-52 від 17.11.2018 була залишена без змін.

Вважаючи оскаржувану вимогу протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 Закону № 2464-VI).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).

Законом України від 06.12.2016 №1774-V111»Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до Закону № 2464-VI, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне державне страхування фізичними особами-підприємцям, у тому числі особами-підприємцями-платниками єдиного податку, та особами, які здійснюють незалежну професійну діяльність, які набули чинності з 01.01.2017.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (у редакції Закону №77-VIII від 28.12.2014) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування

Також згідно з пунктом 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (у редакції Закону №77-VIII від 28.12.2014) платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Законодавець розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Отже фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

Згідно частини 5 статті 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Як вбачається з реєстраційних та облікових даних платника податків позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець і є платником єдиного податку 2 групи, здійснює діяльність за кодом КВЕД 69.10 діяльність у сфері права.

Отже позивач є платником єдиного внеску - фізичною особою-підприємцем, тобто є платником єдиного внеску в розумінні пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI.

Судом встановлено, що позивачу нарахований єдиний внесок як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність і передбачена як платник єдиного внеску пунктом 5 статті 4 Закону № 2464-VI, у сумі 6256 грн. 40 коп. станом на 31.10.2018.

Разом з цим, як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, та підтверджується ідентифікаційними даними щодо позивача, ознака незалежної професійної діяльності встановлена позивачу відповідачем 22.02.2018 відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 25.09.2017 №803 «Про затвердження змін до порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2017 за №1278/31146 та наказу Міністерства фінансів України від 06.10.2017 №839 «Про затвердження Змін до Порядку обліку платників податків і зборів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.10.2017 за №1328/31196, якими урегульований порядок дій та обліку платників податків у разі неподання у строки та у випадках, передбачених Податковим кодексом України, заяв або документів для взяття на облік у контролюючих органах як платника податків та як платника єдиного внеску.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №2464-VI облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону №2464-VI).

Відповідно до статті 5 Закону №2464-VI та інших нормативно-правових актів розроблено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1553/26330, (далі - Порядок № 1162), який є нормативно-правовим актом у розумінні частини третьої статті 117 Конституції України та джерелом права, яке застосовується судом, відповідно до частини другої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цим Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах, зокрема, 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464 (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку інформаційної взаємодії передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням: дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ контролюючого органу, в якому такого платника взято на облік, реєстраційного номера платника єдиного внеску (пункт 3 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Розділом ІІІ Порядку № 1162 встановлено порядок взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755.

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №1162).

Аналіз положень цього Порядку свідчить про те, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою № 1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення «ознаки незалежної професійної діяльності» Порядок №1162 не передбачає.

Вказані правові висновки викладені в рішенні Верховного Суду від 02.09.2019 у зразковій справі №520/3939/19.

Судом встановлено, що позивач, після отримання свідоцтва №497 від 27.08.2012 про право на зайняття адвокатською діяльністю, заяву за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу не подавав. Натомість 30.01.2018 відповідач самостійно встановив позивачу як фізичній особі-підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності, що не узгоджується з нормами Порядку №1162, якими визначена процедура взяття на облік платників єдиного внеску.

За вищезазначених обставин позивач був взятий на облік як платник єдиного внеску всупереч діючим нормам, тому не є платником єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність. Отже нарахування єдиного внеску у сумі 6256 грн. 40 коп. здійснено без законних підстав

Враховуючи викладене, оскаржувана вимога про стягнення боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску є протиправною та підлягає скасуванню, а заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18000, ) №Ф-5931-52 від 17.11.2018 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 6256 грн. 40 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з епідемією коронавірусу.

Головуючий суддя А.В. Руденко