Справа № 400/4786/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/4786/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2019 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у розрахунку та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби;

- зобов`язати відповідача перерахувати розмір одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби, здійснити виплату суми перерахунку та виплатити середній заробіток за весь час затримки виплат належних сум по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідачем не виплачено одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, які є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовців і повинні включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року позов задоволено частково. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації грошового забезпечення та здійснити виплату суми перерахунку. В решті позовних вимог відмовлено.

Справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України. Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України (по особовому складу) від 26.08.2015 року №525 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.09.2015 року № 261 позивача виключено з списків особового складу військового комісаріату та всіх видів забезпечення (а.с.15).

Цим же наказом прийнято рішення про виплату позивачеві вихідної допомоги при звільненні відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 у розмірі 50% від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

17.10.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку та виплату вихідної допомоги, яку отримав при звільненні в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахування щомісячної додаткової грошової допомоги та індексації, які отримував під час проходження військової служби (а.с.18-19).

Листом від 06.11.2019 року №4/6893 відповідач надав позивачу відповідь, в якій зазначив, що щомісячна додаткова грошова винагорода не була включена до загального розрахунку одноразової грошової допомоги на підставі наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». (а.с.20). Тому законні підстави для здійснення перерахунку відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону. А тому, щомісячна додаткова грошова винагорода та індексація є складовими місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинні включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (надалі Закон України №2011), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Частиною 2 ст.9 Закону України №2011 та згідно з п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців,осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною четвертою цієї ж статті закону обумовлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою КМУ від 13.03.2013 року №161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889» для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) був запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 % місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 % місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 % місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 % місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Окрім того, питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. Приймаючи постанову від 06.02.2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних або тих, що виплачуються раз на місяць.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримував щомісячну винагороду з вересня 2013 року. Тобто вказана винагорода нараховувалася та виплачувалася позивачу останні 24 місяці перед звільненням, а, отже, мала постійний (систематичний) характер, тому підстави вважати такі винагороди одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач додаткову грошову винагороду отримував щомісячно під час проходження служби і вона входила до складу грошового забезпечення, то, відповідно, вказані складові повинні включатися до розрахунку грошової допомоги військовослужбовців при звільненні.

За такого правового регулювання та обставин справи колегія суддів вважає, що відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення позивача, з якого йому нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі №826/11679/17, від 31.07.2019 року справа №826/3398/17, від 22.10.2019 року справи №826/2447/18 та №520/3505/19, від 31.10.2019 року у справі №826/3397/17.

Що стосується питання включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги, судова колегія зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII).

Статтею 1 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до законодавчого визначення, індексація грошового забезпечення - є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч.3 ст.9 Закону України №2011, грошове забезпечення підлягає індексації.

Як зазначено Верховним Судом у постановах від 19.06.2019 року справа №825/1987/17, від 20.11.2019 року справа №620/1892/19, від 05.02.2020 року справа №825/565/17 індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а, отже, підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Тому, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що індексація є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17, оскільки питання індексації не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.