Справа № 328/352/20
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Погрібної О.М., за участі секретаря судового засідання Мацинської О.Є., позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Токмак позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Колєсніка Артема Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до інспектора СРПП №2 Кропивницького РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області Колєснік А.В. про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАА №301055, закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з постановою інспектора поліції серії БАА №301055, його піддано адміністративному стягненню за ч.6. ст.121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень. Постанова мотивована тим, що він 17.02.2020 о 17:40, в темну пору доби керував автомобілем OPEL KADET, державний номер НОМЕР_1 , в якого не освітлювався задній номерний знак, що не давало чітко визначити символи номерного знаку на відстані 20 метрів, чим порушив підпункт «в» п.2.9 ПДР. Вважає, що застосоване до нього стягнення у вигляді штрафу є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності згідно зі ст.9 КУпАП.

17.02.2020 увечері він керував своїм автомобілем OPEL KADET, державний номер НОМЕР_1 , разом із пасажирами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ., ОСОБА_4 Виїхав з м. Токмак до м. Львів. Перед початком руху він ретельно перевірив належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку (номерний знак освітлювався). Конструкцією транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знака під час руху, тому під час руху він не міг знати про можливу несправність. Під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати, чи працює освітлення номерного знаку, неможливо спрогнозувати дату та час, коли воно може вийти з ладу. Відповідно до ПДР України при виникненні будь-яких несправностей на шляху слідування водій повинен застосовувати заходи до їх усунення, а у випадку, коли рух своїм ходом неможливий чи неможливо забезпечити безпеку дорожнього руху - транспортний засіб може бути відбуксований до місця ремонту чи стоянки. Відсутність освітлення номерного знаку не є перешкодою для подальшого руху автомобіля і не загрожує безпеці дорожнього руху. Після того, як близько 17:40 годині, побачивши у дзеркало заднього виду сині проблискові маячки і «моргання» дальнього світла поліцейського автомобіля, прийнявши праву сторону, на вимогу поліції автошляху Стрій-Кропивницький-Знамянка, він зупинив автомобіль.

Вважає вимогу зупинки його автомобіля незаконною, оскільки, згідно з пунктом 3.2 ПДР України, тільки червоний або зелений маячок вимагає зупинки автотранспорту, він дізнався від інспектора про непрацююче освітлення заднього номерного знаку, яке вочевидь вийшло з ладу саме у дорозі, вірогідно, через дуже низьку якість дорожнього покриття. Враховуючи можливість його (освітлення номеру) негайно відремонтувати безпосередньо на місті зупинки, він мав законний намір продовжити рух до місця стоянки, застосувавши всі необхідні засоби безпеки, однак інспектор проігнорував всі його спроби і не врахував, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.6 ст.121 КУпАП, у зв`язку з відсутністю умислу та необережності в його діях, та склав вищезазначену постанову серії БАА №301055.

На підставі наведеного позивач просив визнати оскаржувану постанову незаконною, скасувати її, а провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 26.02.2020 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

16.03.2020 року позивачем на виконання вищевказаної ухвали судді було надано через канцелярію суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 17.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень ст.ст.268, 269,286 КАС України.

З урахуванням клопотання позивача ОСОБА_1 , відповідно до ст.48 КАС України, ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 26.05.2020 в якості співвідповідача залучено Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити, з підстав вказаних у позові. Зазначив, що дійсно у нього був неосвітлений номерний знак, однак працівники поліції зупинили його незаконно, оскільки на поліцейському автомобілі при його зупинці горів синій проблисковий маячок, в той час, як відповідно до п 3.2 ПДР України його могли зупинити тільки в разі, коли горів червоний або зелений маячок. Про непрацююче освітлення заднього номерного знаку він дізнався від інспектора, зазначене освітлення вочевидь вийшло з ладу саме у дорозі, вірогідно через дуже низьку якість дорожнього покриття, оскільки перед виїздом перевіряв технічний стан свого автомобіля, освітлення номерних знаків було справним. Також зазначив, що вважає вищезазначене адміністративне правопорушення незначним та до нього могло би бути застосовано стягнгення не у виді не штрафу, а у виді попередження, або він міг би бути звільнений від відповідальності взагалі, враховуючи людський фактор.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Також надав до суду відзив, у якому просить залишити позовну заяву без задоволення. В обґрунтування зазначає, що 17.02.2020 року о 17 год. 30 хв, на автодорозі Стрій-Кропивннцький-Знам`янка 712 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на якому не освітлювався державний номерний знак в темну пору доби, чим порушив п. 2.9в ПДР України та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП. Постанова про адміністративне правопорушення серії БАА №301055 від 17.02.2020 складена у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395. Крім того, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги не зробив жодних посилань та не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень «Правил дорожнього руху України» з чого можна було б зробити висновок про те, що дії поліцейського в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП є незаконними, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності було складено з порушеннями норм чинного законодавства України. Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

Відповідач інспектор роти реагування патрульної поліції Кіровоградської області Колєснік А.В. в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав.

Відповідно до ч.1 п.1 ч.3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, відтак суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідачів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що позивач ОСОБА_1 , є її колишнім чоловіком, з яким вона підтримує дружні стосунки, та приблизно 17-19 лютого 2020 року вони поїхали до м.Львів. Перед виїздом з м.Токмак ОСОБА_1 перевірив технічний стан автомобіля, та все, в тому числі освітлення номерних знаків, було справним. Десь в Кропивницькому автомобіль ОСОБА_1 зупинили співробітники поліції, які повідомили, що не горить підсвітка заднього номерного знаку. Вона перебувала весь час в салоні автомобіля та на вулицю не виходила, чи справді не горіла підсвітка заднього номерного знаку, не бачила.

Суд, заслухавши позивача та свідка, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА №301055 від 17.02.2020р., винесеної інспектором СРПП №2 Кропивницького РВП КВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Колєснік А.В., 17.02.2020, о 17 год. 40 хв, на автодорозі Стрій-Кропивннцький-Знам`янка, на 712 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL KADET, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому не освітлювався державний номерний знак в темну пору доби, чим порушив п. 2.9в ПДР України та допустив адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, за що до останнього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Як вбачається з листа Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області за №3912/118-20 від 15.06.2020, відеозйомка факту адімінстративного правопорушення за постановою про адміністративне правопорушення серії БАА №301055 за ч.6 ст.121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , не проводилась.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (ст.31 Закону України "Про Національну поліцію"). Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху (ч.1 ст.40 ЗУ "Про Національну поліцію").

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною шостою статті 121 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч.6 ст.121 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п.2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 6 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про Дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9.ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст.37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також без талона про проходження державного технічного огляду в установлений строк чи з талоном, що не належить цьому транспортному засобу, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Положення статті 16 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує водія, зокрема, перевірити перед вирушенням в дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль.

Підпунктом «в» п.2.9 ПДР водію забороняється керувати транспортним засобом без номерного знаку або з номерним знаком, який закритий іншими предметами або забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м або неосвітлений (в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) або перевернутий.

З вищенаведених приписів ПДР вбачається, що обов`язок дбати про справність транспортного засобу та відповідальність за певні недоліки його стану покладається саме на водія.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП, передбачена відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Отже, керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком (за наявності всіх інших необхідних ознак складу правопорушення), становить собою окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 6 статті 121 КУпАП.

При цьому законодавець, формулюючи об`єктивну сторону адміністративного правопорушення не закріпив таку умову настання чи звільнення від відповідальності, як обізнаність про наявність несправностей, та невжиття заходів щодо їх усунення.

Такий висновок випливає, зокрема, із положень статті 1187 ЦК України, відповідно до яких діяльність з використання транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки, що покладає посилену відповідальність на власників транспортних засобів стосовно належного дотримання порядку їх експлуатації.

Таким чином, саме на водія законодавством покладено обов`язок стежити за технічно справним станом свого транспортного засобу, як до виїзду так і під час руху.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Зважаючи на визнання позивачем факту керування ним транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у встановлені оскаржуваною постановою дату та час, дана обставина не підлягає додатковому доказуванню.

При цьому, позивач у своїй позовній заяві та в судовому засіданні фактично визнав, що задній номерний знак його автомобіля дійсно не освітлювався.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Статті 10 і 11 КУпАП розкривають поняття умисного вчинення адміністративного правопорушення і вчинення адміністративного правопорушення з необережності.

Так, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Суд вбачає в діях водія автомобіля OPEL KADET, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 наявність вини у формі необережності, оскільки він не передбачав можливості настання наслідків у вигляді не освітлення номерного знака, хоча повинен був і міг їх передбачити, з урахуванням того, що відповідно до абз.7 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

При цьому, суд враховує, що позивач не заперечував те, що при зупинці його співробітниками поліції в темну пору доби, задній номерний знак його автомобіля OPEL KADET, державний номер НОМЕР_1 був неосвітлений.

Оскільки керування транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості є порушенням п.п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП України, факт даного порушення було встановлено в судовому засіданні, суд відкидає твердження позивача про те, що він не усвідомлював і не міг усвідомлювати факт руху в автомобілі з неосвітленим заднім номерним знаком, тому в його діях склад адміністративного правопорушення відсутній, як безпідставне.

Посилання позивача на незаконність його зупинки співробітниками поліції не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу перевірити перед вирушенням в дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі, зокрема, стежити за освітленням державного номерного знаку транспортного засобу в темну пору доби та оцінюються судом як спосіб уникнення відповідальності.

Також суд не може прийняти до уваги посилання позивача про малозначність його діяння, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються:

1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад;

2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом;

3) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, Верховним Судом;

4) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно зі ст..217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2, 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Статтею 221 КУпАП визначено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. Проте, серед зазначених справ, відсутні справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст.121 КУпАП.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст.121 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

На підставі ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Аналіз вищезазначених приписів дає підстави для висновку, що суд може розглядати тільки справи про адміністративні правопорушення, які віднесені до його підвідомчості та тільки орган (посадова особа), який уповноважений розглядати певні справи про адміністративні правопорушення, може вирішувати питання про звільнення правопорушника.

Про зазначене свідчать і норми ст.293 КУпАП.

За приписами п.3 ч.1 ст..288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

На підставі ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Тобто, до компетенції суду не належить розгляд питання про звільнення порушника від адміністративної відповідальності, оскільки такі повноваження надані особам, уповноваженим вирішувати справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, постанова серії БАА №301055 від 17.02.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, винесена інспектором СРПП №2 Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Колєсніком А.В. в межах своїх повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами по справі.

Надаючи оцінку всім доводам учасників цієї справи, суд приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст.6 КАС України та ст.17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За таких обставин, суд доходить, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а тому вважає за необхідне залишити адміністративний позов без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 12, 94, 241-246, 255, 257-263, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Колєсніка Артема Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області 02.06.1998, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_3 .

Відповідач 1: інспектор СРПП №2 Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Колєснік Артем Вікторович, місцезнаходження: Кіровоградське районне відділенні поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (25014, вул. Кільцева 34-б, м. Кропивницький, Кіровоградська область).

Відповідач 2: Головне управління національної поліції в Кіровоградській області, м.Кропивницький, вул.Віктора Чмиленка, 41, .

Повний текст рішення складено 15.06.2020.

Суддя: