Справа № 440/1856/20
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1856/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості від 25.02.2020 №UA110320/2020/000029/1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням про коригування митної вартості відповідач протиправно збільшив базу оподаткування ввезеного ним на митну територію України автомобіля і це призвело до виникнення надмірного зобов`язання щодо сплати останнім митних платежів у сумі 33933,95 грн, в тому числі ввізного мита 10604,36 грн. Вказує, що ним до митного органу було надано усі необхідні документи, що підтверджують митну вартість імпортованого автомобіля, а також заяву щодо понесених транспортних витрат до місця ввезення автомобіля на територію України. Жодних інших транспортних (перевізних) документів у позивача не існує та не може існувати, оскільки імпортований автомобіль не перевозився з використанням стороннього автотранспорту, а переміщувався своїм ходом. Заявляючи транспортні витрати у розмірі 100 Євро позивач розраховував фактичний пробіг, а не відстань по карті від місця придбання автомобіля до кордону. Також позивач наполягає на безпідставності неврахування митним органом висновку експерта-автотоварознавця щодо вартості авто, зважаючи на не зазначення пункту Методики товарознавчих досліджень та оцінки КТЗ, який, на думку митниці, порушено експертом при формуванні такого висновку. Окрім цього, позивач зауважує на протиправність дій митного органу з витребування у нього додаткових документів для митного оформлення та не проведення з ним митних консультацій, а також порушення митним органом послідовності застосування методів визначення митної вартості імпортованого товару.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні).

21.05.2020 до суду від Дніпровської митниці надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання вказує на необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 71-79). Зазначає, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару. Так, відповідно до відомостей МД від 19.02.2020 №UA110320/2020/002410 зазначені понесені декларантом витрати на транспортування товару у розмірі 100 Євро, однак документально зазначена вартість доставки не підтверджена. Відповідно до інформації з мережі Інтернет відстань від м. Шауляй, де був укладений договір, до кордону становить 679 км, однак різниця пробігу, зазначеного в договорі купівлі-продажу автомобіля та акті митного огляду з кордону становить 910 км. Висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості авто складений з порушенням Методики товарознавчих досліджень та оцінки КТЗ, оскільки у ньому експертом для обрахування ринкової вартості взяті середні ціни продажу автомобілів двох країн Німеччини та Латвії, при цьому, позивачем автомобіль імпортувався з Литви, а відтак, експерт мав вираховувати ринкову вартість з урахуванням середніх цін саме у цій країні. З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення митної вартості митним органом запропоновано декларанту протягом 10 днів надати додаткові документи. З метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості митницею проведено консультацію з декларантом, що підтверджується відповідними повідомленнями. Оскільки у органі доходів і зборів мала місце інформація щодо митного оформлення ідентичного товару за першим методом визначення митної вартості за МД від 03.02.2020 №UA204020/2020/205079 на рівні 15100 Євро, митна вартість ввезеного позивачем товару скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2ґ резервний метод, згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України за МД від 03.02.2020 №UA204020/2020/205079. Як наслідок, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 25.02.2020 №UA110320/2020/000029/1 в графі 33 наведено обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У відповіді на відзив на позовну заяву, що надійшла до суду 28.05.2020, позивач, зокрема, звертає увагу суду на те, що імпортований ним автомобіль придбано у стані після ДТП з пошкодженнями, а автомобіль, на який посилається митниця у рішенні про коригування митної вартості, придбавався технічно справним і без пошкоджень. Фактично сплачена позивачем ціна за придбаний автомобіль становить 11000 Євро, що підтверджується угодою купівлі-продажу. Вказані кошти сплачені позивачем готівкою особисто директору UAВ «Girlatesta», про що свідчить відповідна квитанція. Позивач наполягає також на тому, що експертне дослідження щодо вартості імпортованого автомобіля здійснене експертом, який має вищу технічну освіту за спеціальністю «Автомобілі та автомобільне господарство», кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз по спеціальності 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, нанесеного власнику транспортного засобу», стаж роботи за спеціальністю 25 років. При цьому, при декларуванні автомобіля його митна вартість у митній декларації визначалася декларантом за першим методом визначення митної вартості за ціною договору купівлі-продажу автомобіля, а не за ціною, визначеною експертом у експертному висновку. Вказує, що при розрахунку митної вартості декларантом транспортні витрати були додані до фактурної вартості автомобіля.

Ухвалою суду від 26.05.2020 справу №440/1856/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення призначено до розгляду у судовому засіданні на 10:30 год 04.06.2020 з викликом учасників справи.

Учасники справи у судове засідання 04.06.2020 не з`явилися, будучи належно повідомленими про дату, час та місце його проведення, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

З огляду на викладене, та зважаючи на положення частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи слідує, що 16.02.2020 ОСОБА_1 перебуваючи у Литовській Республіці у м. Шауляй придбав у юридичної особи UAB «Girlatesta» легковий пасажирський автомобіль марки TOYOTA, модель RAV-4, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується угодою купівлі-продажу транспортного засобу від 16.02.2020 (а.с. 31-32).

Вказаний автомобіль придбаний в стані після ДТП з пошкодженнями: кришки багажника, заднього бампера, фіксатора кришки фари, переднього бампера, заднього правого крила, заднього лівого крила, про що зазначено в угоді купівлі-продажу транспортного засобу від 16.02.2020 та зафіксовано в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.02.2020 (а.с. 32-34).

За змістом угоди купівлі-продажу транспортного засобу від 16.02.2020 автомобіль придбано ОСОБА_1 за ціною 11000 Євро (а.с. 31).

Кошти за придбаний легковий автомобіль марки TOYOTA, модель RAV-4, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у розмірі 11000 Євро покупець сплатив готівкою під час його придбання директору UAB «Girlatesta», про що складено квитанцію від 16.02.2020 №АВU4228354 (а.с. 35-36).

До Дніпровської митниці Держмитслужби Гусаком Р.Г. через уповноважену особу на декларування 19.02.2020 для митного контролю та оформлення подано електронну митну декларацію №UA110320/2020/002410 для митного оформлення автомобіля марки TOYOTA, модель RAV-4, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів 1987 см3, 112 кВт, тип кузова універсал, календарний рік виготовлення (випуску) 2018, модельний рік виготовлення 2018, бувший у використанні (а.с. 80-81).

Митну вартість товару визначено за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, яка становить 11000 Євро.

На підтвердження заявлених відомостей про вартість товару до митного органу подано: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.02.2020 №UA205020/2020/103037; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.01.2020 НОМЕР_2 ; платіжний документ, що підтверджує вартість товару від 16.02.2020 АBU№4228354; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 19.02.2020 Б/Н; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 18.02.2020 №17/5341/1339; висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 19.02.2020 №148-20; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 16.02.2020 Б/Н; договір про надання послуг митного брокера від 08.01.2020 1b; висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом від 19.02.2020 №148-20; довідку сертифікації від 18.02.2020 №43612; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України від 19.07.2019 FV877137; паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України від 04.06.2019 №003434422 (а.с. 64-65, 82-93, 96-105).

В результаті контролю митної вартості товару митним органом встановлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару.

Так, відповідно до відомостей МД від 19.02.2020 №UA110320/2020/002410 зазначені понесені декларантом витрати на транспортування товару у розмірі 100 Євро, однак документально зазначена вартість доставки не підтверджена.

Відповідно до інформації з Інтернету відстань від м. Шауляй (де був укладений договір) до кордону становить 679 км, однак різниця пробігу, зазначеного в договорі купівлі-продажу автомобіля та акті митного огляду з кордону становить 910 км.

Висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості авто складений з порушенням Методики товарознавчих досліджень та оцінки КТЗ, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Так, зокрема, при визначенні середньої ринкової вартості авто експерт для порівняння бере автомобілі з Литви та Німеччини, однак задеклароване авто переміщується з Литви, а отже і для порівняння пріоритетними повинні бути пропозиції продажу в Литві.

З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення митної вартості митним органом під час консультації декларанту запропоновано протягом 10 днів надати додаткові документи.

У складі електронного повідомлення декларантом надіслано повідомлення про надання усіх наявних у нього документів та інформацію щодо неможливості подальшого надання документів у 10-денний термін (а.с. 97).

25.02.2020 Дніпровською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110320/2020/000029/1 (а.с. 21-22), в якому визначено вартість товару - марки TOYOTA, модель RAV-4, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів 1987 см3, 112 кВт, тип кузова універсал, календарний рік виготовлення (випуску) 2018, модельний рік виготовлення 2018, бувший у використанні, у сумі 15100 Євро. При цьому, у рішенні вказано, що враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності у наданих до митного контролю документах, відсутність документального підтвердження складових ціни, що фактично сплачена, основний метод визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати. Рівень заявленої декларантом митної вартості товару - 11100 Євро/шт. В інформаційних ресурсах митних органів відсутня інформація щодо митних оформлень за ціною договору ідентичних/подібних товарів, а відтак застосування методів визначення митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів чи за ціною договору щодо подібних товарів є неможливим. Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. У органу доходів і зборів наявна інформація щодо митного оформлення ідентичного товару за першим методом визначення митної вартості за МД від 03.02.2020 №UA204020/2020/205079 на рівні 15100 Євро/од. Митна вартість скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2ґ - резервний метод, згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України за МД від 03.02.2020 №UA204020/2020/205079 на рівні 15100 Євро/од.

Як наслідок, відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110320/2020/00073 (а.с. 94-95), якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товару за митною декларацією від 19.02.2020 №UA110320/2020/002410 з причин порушення декларантом вимог статті 52 Митного кодексу України в частині правильності визначення митної вартості товару.

Після прийняття митницею рішення про коригування митної вартості 25.02.2020 декларантом до митного контролю подана нова митна декларація №UA110320/2020/002694, за якою митний орган оформив вказаний товар (а.с. 106-107).

Водночас, з рішенням про коригування митної вартості товарів від 25.02.2020 №UA110320/2020/000029/1 позивач не погодився та оскаржив його до суду шляхом подання даного позову.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Так, у статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Отже, у вказаній статті закріплено право митних органів переконатися в правдивості або точності будь-якої заяви, документа або декларації, наданих для цілей митної оцінки, та оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями частини третьої статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №826/5868/16.

Частиною першою статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною другою статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з інформацією, що міститься в угоді купівлі-продажу транспортного засобу від 16.02.2020 автомобіль придбано ОСОБА_1 у юридичної особи UAB «Girlatesta» за ціною 11000 Євро (а.с. 31).

Кошти за придбаний легковий автомобіль марки TOYOTA, модель RAV-4, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у розмірі 11000 Євро позивач сплатив готівкою під час його придбання директору UAB «Girlatesta», що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцію від 16.02.2020 №АВU4228354 (а.с. 35-36).

Судовим розглядом також встановлено, що вказаний автомобіль придбаний позивачем в стані після ДТП з пошкодженнями: кришки багажника, заднього бампера, фіксатора кришки фари, переднього бампера, заднього правого крила, заднього лівого крила, про що зазначено в угоді купівлі-продажу транспортного засобу від 16.02.2020 та зафіксовано в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.02.2020 (а.с. 32-34).

Поряд з цим, суд зауважує, що про наявність аналогічних пошкоджень на імпортованому автомобілі вказано також і у висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 19.02.2020 №148-20, проведеного судовим експертом ОСОБА_2 (а.с. 38-58).

Посилання митного органу на те, що висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості авто складений з порушенням Методики товарознавчих досліджень та оцінки КТЗ, оскільки у ньому експертом для обрахування ринкової вартості взяті середні ціни продажу автомобілів двох країн Німеччини та Латвії, при цьому, позивачем автомобіль імпортувався з Литви, а відтак, експерт мав вираховувати ринкову вартість з урахуванням середніх цін саме у цій країні, судом оцінюються критично, враховуючи відсутність заперечень відповідача стосовно здійснення експертного дослідження щодо вартості імпортованого автомобіля експертом, який має вищу технічну освіту за спеціальністю «Автомобілі та автомобільне господарство», кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз по спеціальності 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, нанесеного власнику транспортного засобу», а також стаж роботи за спеціальністю 25 років. Сам зміст висновку свідчить, що експертом для порівняння використовувалися три пропозиції з продажу аналогічних автомобілів (на ринку Литви, Латвії та Німеччини) і враховувалися всі вимоги Методики, застосовувалися відповідні коефіцієнти для коригування вартості, наводилися відповідні пояснення з цього приводу, що повністю відповідає вимогам Методики (а.с. 52-58).

Крім цього, суд зауважує, що визначаючи митну вартість за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, позивач керувався саме даними угоди купівлі-продажу товару, а не висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 19.02.2020 №148-20.

У відзиві на позовну заяву в обґрунтування правомірності прийнятого рішення відповідач вказує на те, що відповідно до відомостей МД від 19.02.2020 №UA110320/2020/002410 зазначені понесені декларантом витрати на транспортування товару у розмірі 100 Євро, однак документально зазначена вартість доставки не підтверджена.

Судовим розглядом встановлено, що дійсно для митного оформлення імпортованого товару декларантом на вимогу митного органу подавалася заява щодо понесених транспортних витрат до місця ввезення автомобіля на територію України у розмірі 100 Євро (а.с. 96).

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

У спірному випадку учасниками справи не заперечується та обставина, що імпортований позивачем товар не перевозився з використанням стороннього автотранспорту, а переміщувався своїм ходом і витрати у розмірі 100 Євро позивач розрахував виходячи з фактичного пробігу автомобіля від місця придбання до кордону України, а не з відстані по карті від місця придбання автомобіля до кордону.

Відтак, виходячи з приписів статті 368 МК України та зважаючи на те, що імпортований ОСОБА_1 автомобіль не перевозився стороннім транспортом (у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні) і вартості його перевезення не існує, останній у митній декларації від 19.02.2020 №UA110320/2020/002410 зазначив фактурну вартість імпортованого товару у сумі 11000 Євро без урахування вартості перевезення (фрахту).

Доводи митного органу про те, що відповідно до інформації з мережі Інтернет відстань від м. Шауляй, де був укладений договір, до кордону становить 679 км, однак різниця пробігу, зазначеного в договорі купівлі-продажу автомобіля та акті митного огляду з кордону становить 910 км, суд відхиляє, оскільки жодна норма МК України не передбачає обов`язку покупця імпортованого транспортного засобу при його транспортуванні до кордону України своїх ходом дотримуватися якогось конкретного маршруту транспортування товару та не відхилятися від такого маршруту.

За викладених обставин, на переконання суду, надані декларантом документи щодо митного оформлення товару - автомобіля марки TOYOTA, модель RAV-4, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів 1987 см3, 112 кВт, тип кузова універсал, календарний рік виготовлення (випуску) 2018, модельний рік виготовлення 2018, бувший у використанні, підтверджують митну вартість товару саме у сумі 11000 Євро.

Відтак, у відповідача не було обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за першим методом та, як наслідок, підставі для витребування додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 МК України, оскільки подані декларантом під час митного оформлення документи дозволяли митному органу встановити вартість товару.

Водночас, відповідачем у даному випадку вартість товару - автомобіля марки TOYOTA, модель RAV-4, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів 1987 см3, 112 кВт, тип кузова універсал, календарний рік виготовлення (випуску) 2018, модельний рік виготовлення 2018, бувший у використанні, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України.

У спірному рішенні про коригування митної вартості товарів указано, що визначена митна вартість товару ґрунтується на інформації з декларації від 03.02.2020 №UA204020/2020/205079 щодо вартості ідентичного транспортного засобу.

Дослідивши зміст декларації від 03.02.2020 №UA204020/2020/205079, судом встановлено, що вартість зазначеного у ній транспортного засобу - автомобіля TOYOTA, модель RAV-4, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_3 , загальна кількість місць, включаючи місце водія 5, тип кузова універсал, призначений для використання на дорогах загального користування (для перевезення пасажирів), тип двигуна бензиновий, номер (маркування) двигуна н/в, робочий об`єм циліндрів 1987 см3, колісна формула 4х4, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2017, модельний рік виготовлення - 2017, що по курсу складає 15100 Євро (а.с. 108-109).

Разом з тим, в результаті порівняння вказаного автомобіля з автомобілем, імпортованим позивачем, судом встановлено, що основною їх відмінністю є те, що автомобіль, імпортований ОСОБА_1 , має ряд пошкоджень кузову автомобіля, натомість, автомобіль, на який посилається митний орган, за змістом інформації, що міститься у декларації від 03.02.2020 №UA204020/2020/205079, жодних пошкоджень не мав.

Вказаною обставиною пояснюється наявність різниці між вартістю автомобіля, ввезеного ОСОБА_1 (11000 Євро), та автомобіля, на який посилається митний орган (15100 Євро).

Таким чином, на переконання суду, наявність у митного органу МД від 03.02.2020 №UA204020/2020/205079, за якою схожий товар раніше був розмитнений із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Відтак, відповідачем не доведено наявності у нього обґрунтованого сумніву у заниженні заявленої позивачем митної вартості при розмитненні товару автомобіля марки TOYOTA, модель RAV-4, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів 1987 см3, 112 кВт, тип кузова універсал, календарний рік виготовлення (випуску) 2018, модельний рік виготовлення 2018, бувший у використанні, а отже, і підстав коригування митної вартості вказаного товару за резервним методом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 25.02.2020 №UA110320/2020/000029/1.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038, ідентифікаційний код 43350935) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 25 лютого 2020 року №UA110320/2020/000029/1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43350935) судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Гіглава