Справа № 703/1348/20
Суддя: Кирилюк Н. А.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/1348/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Кирилюк Н.А.

при секретарі Римському Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №2 управління патрульної поліції у м. Києві Дячука Віталія Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, 18 грудня 2018 року постановою інспектора роти №7 батальйону №2 управління патрульної поліції у м. Києві Дячука В.В. на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП в розмірі 425 гривень за те, що він 18 грудня 2018 року о 22 годині 12 хвилин в м. Київ по вул. Пушиної Феодори, 44/50, керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з вимкненими фарами ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 (а) ПДР України.

Вказав, що у винесеній постанові відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки 18 грудня 2018 року він перебував у м. Черкаси, що підтверджується довідкою з місця роботи, відтак вчинити правопорушення, за яке на нього накладено адміністративне стягнення, він не міг. Просив визнати протиправними дії інспектора при винесенні оскаржуваної постанови та скасувати її.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, на задоволенні позову наполягав.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, в надісланому на адресу суду відзиві просив відмовити в задоволенні позовних вимоги в повному обсязі, оскільки такі є безпідставними та необґрунтованими. Постанова про притягнення ОСОБА_1 винесена відповідно до вимог КУпАП. Під час винесення постанови інспектор діяв відповідно до вимог ст. 252 КУпАП. Вказав, що довідка позивача про те, що він не міг перебувати в м. Києві о 22 годині в зв`язку з тим, що перебував на роботі в м. Черкаси є неналежним доказом, оскільки згідно вказаної довідки позивач працював до 18 год. 40 хв. відтак цілком можливо, що він міг знаходитися у вказаний у постанові час у м. Києві.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №7 батальйону №2 управління патрульної поліції у м. Києві Дячука В.В. від 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вищевказаної постанови, ОСОБА_1 18 грудня 2018 року о 22 годині 12 хвилин в м. Київ по вул. Пушиної Феодори, 44/50, керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з вимкненими фарами ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 (а) ПДР України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Однак, вказаною статтею встановлено відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Таким чином, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, а не під час руху з вимкненими фарами.

Відтак відповідачем невірно кваліфіковано дії позивача та помилково притягнуто до відповідальності за ст. 122 КУпАП, що є прямим порушенням ст. 7 КУпАП.

Крім того, пунктом 19.1 ПДР України встановлено, що У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема, на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

У примітці до вказаного пункту ПДР України зазначено, що в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього (дальнього) світла ввімкнути протитуманні фари.

Доказів того, що позивач взагалі не дотримався вимог п. 19.1 ПДР України,відповідачем суду не надано.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

В надісланому на адресу суду відзиві відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірності винесення оскаржуваної постанови в частині притягнення позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відтак, в силу принципу презумпції невинуватості, передбаченої ч. 3 ст. 62 Конституції України, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем не підтверджено належними доказами правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 425 грн., підлягає скасуванню.

Щодо визнання дій інспектора протиправними суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 розділу І інструкції № 1395 від 7 листопада 2015 року встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання дій інспектора в частині винесення постанови протипраними не підлягають до задоволення, оскільки законом він наділений повноваженнями щодо винесення постанов про притягнення до адміністративної відповідальності по окремо визначеним правопорушенням.

Враховуючи вимоги ст. 288 КУпАП судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.9, 132-1, 247,251, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 162, 205, 229, 241-246, 255, 257, 262, 263, 286 КАС України, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до інспектора роти №7 батальйону №2 управління патрульної поліції у м. Києві Дячука Віталія Валерійовича (м. Київ, вул. Народного ополчення, 9) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволити частково.

Скасувати постанову інспектора роти №7 батальйону №2 управління патрульної поліції у м. Києві Дячука Віталія Валерійовича серії ЕАВ № 801718 від 18 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього 425 грн. штрафу.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Н. А. Кирилюк