Справа № 120/1442/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 червня 2020 р. Справа № 120/1442/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення коштів

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач). У позовній заяві позивачка просила:

- визнати незаконним рішення відповідача від 28.02.2020 № 0200-0228-8/7700 про відмову у виплаті заборгованості по виплаті пенсії;

- стягнути з відповідача 25083,74 грн. невиплаченої пенсії за період з квітня 2019 по лютий 2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що є внутрішньо переміщеною особою з території проведення антитерористичної операції. З червня 2019 року проживає в м. Вінниця.

Зазначила, що 19.02.2020 звернулася до відповідача із заявою в якій просила виплатити заборгованість по пенсії.

Листом відповідача від 28.02.2020 № 0200-0228-8/7700 позивачку повідомлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідач зазначив, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який станом на 26.02.2020 не прийнято.

Також відповідач зазначив, що кошти з квітня 2019 по лютий 2020 в сумі 25083,74 грн., будуть виплачені після прийняття порядку.

На думку позивачки, відповідач без законних на те підстав протиправно припинив виплату заборгованості по пенсії, що грубо порушує її право на соціальній захист та достатній життєвий рівень, яке гарантується Конституцією України. Тому не погоджуючись з такими діями, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою від 03.04.2020 позовну заяву залишено без руху із встановленням строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви.

27.04.2020 на адресу суду надійшла заява адвоката Молявчика О.В. в інтересах ОСОБА_1 про усунення, вказаних в ухвалі від 03.04.2020, недоліків.

Ухвалою від 29.04.2020 заява адвоката Молявчика О.В. про усунення недоліків позовної заяви залишено без розгляду, оскільки суд дійшов висновку про підписання заяви неуповноваженою особою. Також роз`яснено, що згідно Закону України від 30.03.2020 № 540-IX процесуальний строк щодо подання заяви про усунення недоліків позовної заяви продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

12.05.2020 на адресу суду надійшла заява адвоката Молявчика О.В. про долучення до матеріалів справи ордеру на ведення адміністративної справи № 120/1442/20-а.

18.05.2020 на адресу суду надійшла заява адвоката Молявчика О.В. про усунення недоліків позовної заяви, у якій адвокат просить долучити до матеріалів справи ордер про представництво інтересів позивачки у справі та заяву про уточнення позовних вимог. Відповідно до поданої заяви, остаточна редакція прохальної частини позовної заяви містила одну вимогу про стягнення з відповідача 25083,74 грн. невиплаченої пенсії за період з квітня 2019 по лютий 2020.

Ухвалою від 18.03.2020 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також ухвалою від 18.03.2020 із урахуванням заяви від 18.05.2020, прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги, які охоплювали лише одну вимогу про стягнення з відповідача 25083,74 грн. невиплаченої пенсії за період з квітня 2019 по лютий 2020.

09.06.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними.

Обґрунтовуючи відзив на позовну заяву відповідач зазначив, що позивачка перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як внутрішньо переміщена особа.

17.02.2020 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про виплату пенсії, однак листом від 28.02.2020 № 0200-0228-8/7700 позивачці роз`яснено порядок виплати пенсії.

Також відповідач зазначає, що кошти, які обліковуються як «відкладена доплата» будуть виплачені після прийняття Порядку Кабінетом Міністрів України згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365».

Крім того відповідач зазначив, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, згідно п. 15 «Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, будуть виплачені на умовах окремого порядку визначеного Кабінетом Міністрів України. Станом на сьогодні Порядок не затверджений Кабінетом Міністрів України.

Також відповідач звернув увагу суду на подання позовної заяви із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

11.06.2020 на адресу суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії пенсійної справи ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивачка є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 17.02.2020 № 508- (а.с.6).

19.02.2020 позивачка звернулася до відповідача із заявою в якій просила виплатити заборгованість по пенсії.

Листом відповідача від 28.02.2020 № 0200-0228-8/7700 позивачку повідомлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідач зазначив, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який станом на 26.02.2020 не прийнято.

Також відповідач зазначив, що кошти з квітня 2019 по лютий 2020 в сумі 25083,74 грн., будуть виплачені після прийняття порядку (а.с.7).

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд враховує, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон від 20.10.2014 № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі ст. 4 зазначеного Закону від 20.10.2014 № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (ч. 2 ст. 7 Закону від 20.10.2014 № 1706-VII).

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року за № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова № 637), призначення та продовження виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509. Виплата (продовження виплати) довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати) та пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Отже, умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».

Відповідність позивачки вказаним вимогам не заперечується відповідачем.

Припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Постановою від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок № 365), який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 365 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивачка є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 17.02.2020 № 508- та отримує пенсію, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Розмір нарахованої та не виплаченої пенсії позивачки за період з квітня 2019 по лютий 2020 становить 25083,74 грн., що відповідачем не заперечується.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон від 09.07.2003 року № 1058-IV).

Відповідно до статті 49 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 46 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відмовляючи у виплаті пенсії позивачці за період з квітня 2019 по лютий 2020, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 28.02.2020 № 0200-0228-8/7700 посилається на той факт, що суми соціальних виплат за минулий період обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та будуть виплачені на умовах окремого порядку.

Суд зазначає, що відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих соціальних виплат не звільняє державу в особі уповноваженого органу Управління від обов`язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних йому сум соціальних виплат.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, відмовляючи позивачці у виплаті пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивачки на отримання цієї соціальної допомоги. Втручання відповідача у право позивачки на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Відтак, відсутність окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України для виплати пенсії за минулий період, не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова Кабінету Міністрів України № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити виплату 25083,74 грн. невиплаченої пенсії за період з квітня 2019 по лютий 2020.

При ухваленні рішення у справі, суд бере до уваги, що ця адміністративна справа є типовою справою, а тому у відповідності із ч. 3 ст. 291 КАС України судом враховуються правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 03.05.2018 за результатами розгляду зразкової справи № 805/402/18.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову повністю у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у виплаті позивачці суми неотриманої пенсії у розмірі 25083,74 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімдесят три гривні 74 копійки) за період з квітня 2019 по лютий 2020 та зобов`язання вчинити дії з метою її виплати.

Щодо доводів представника відповідача в частині недотримання позивачкою строку звернення до адміністративного суду, суд вважає за необхідне зазначити таке.

У Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи.

Водночас строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім якщо інше прямо не передбачено законом.

Крім того, згідно з правовим висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 19.03.2019 у справі № 806/1952/18, в разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

З огляду на викладене суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо недотримання позивачкою строків звернення до суду з цим позовом, оскільки в цьому випадку допущене відповідачем порушення є триваючим, і обмежувати позивачці виплату суми пенсії за минулий час немає жодних правових підстав.

Щодо звернення судового рішення до негайного виконання, суд зазначає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Тому, рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 суми неотриманої пенсії в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню. Про наявність підстав для негайного виконання рішення суду у цій категорії справ, звернув увагу Верховний Суд у рішенні від 03.05.2018 за результатами розгляду зразкової справи № 805/402/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачкою при зверненні до суду судовий збір в розмірі 840,80 грн., належить стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, Законом України від 30.03.2020 540-IX, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми неотриманої пенсії у розмірі 25083,74 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімдесят три гривні 74 копійки) за період з квітня 2019 по лютий 2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити виплату ОСОБА_1 суми неотриманої пенсії у розмірі 25083,74 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімдесят три гривні 74 копійки) за період з квітня 2019 по лютий 2020.

Рішення суду в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити виплату ОСОБА_1 суми неотриманої пенсії в межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович