Справа № 560/2409/20
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2409/20
РІШЕННЯ

іменем України

11 червня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до приватного підприємства "Ультрасервіс" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного підприємства "Ультрасервіс" в якому просить стягнути з приватного підприємства "Ультрасервіс" (Код , м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, буд. 74, 29000) кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 13703,25 грн з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу. Накласти арешт на кошти та інші цінності приватного підприємства "Ультрасервіс", що знаходяться в банку, в межах суми податкового боргу в розмірі 13703,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у відповідача склалася заборгованість перед бюджетом по платежам до бюджету в сумі 13703,25 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з приватного підприємства "Ультрасервіс" податковий борг.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, яка надіслана судом на адресу відповідача, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась на адресу суду без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку "за даною адресою організація вибула".

Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач, у наданий йому згідно ухвали строк на подання відзиву не скористався та відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що приватне підприємство "Ультрасервіс" є юридичною особою, .

Згідно з даними позивача за відповідачем рахується податковий борг по орендній платі за землю в сумі 13703,25 грн.

Вказаний податковий борг підтверджується довідкою про суми податкового боргу, розрахунком суми позовних вимог, податковим повідомленням-рішенням, податковою декларацією, та іншими докумнетами. Вказаний борг утворився внаслідок несплати в установлені строки узгоджених сум податкових зобов`язань по орендній платі за землю.

Відповідно до пп. 14.1.39. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.1. ст. 57 Кодексу, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 Кодексу, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В силу п. 59.1 ст. 59 Кодексу, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Суд встановив, що позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 04.05.2017 №8004-17.

Відповідно до пп. 19-1.1.22, пп. 19-1.1.45 п. 19-1 ст. 19 Кодексу, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Кодексу, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.4 статті 95 Кодексу визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зазначена заборгованість відповідача підтверджується: копією корінця податкової вимоги форми "Ю" від 04.05.2017 №8004-17, розрахунком суми позовних вимог, довідкою про стан розрахунків, податковими повідомленнями-рішеннями та матеріалами справи.

Податкова вимога відповідачем не оскаржувалася.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Щодо вимоги позивача про накладення арешту на кошти приватного підприємства "Ультрасервіс", що знаходяться в банку в межах суми податкового боргу в розмірі 13703,25 грн, суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 94.6.2. п. 94.6. ст. 94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до п.п. 20.1.33. п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

При цьому суд зауважує, що обов`язковою умовою для накладення арешту є відсутність відповідного майна, яка має бути встановлена саме на момент, коли у податкового органу виникає право на стягнення податкового боргу, в іншому разі, вимога про застосування арешту коштів є передчасною, оскільки не виключається, що на момент пред`явлення відповідної вимоги майно, за рахунок якого можна погасити податковий борг, буде наявним. Отже, податковий орган мав право доводити факт відсутності майна у відповідача саме станом на вказаний час, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №826/10396/16.

Позивач вказує, що згідно інформаційної довідки № 206066803 від 03.04.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо майна відповідача відомості відсутні.

При цьому, суд звертає увагу, що зазначена інформаційна довідка № 206066803 датована 03.04.2020, тоді як контролюючий орган звертається до суду з цим позовом 13.05.2020.

Крім того, контролюючим органом не було надано та не було доведено належними та допустимими доказами відсутності у відповідача іншого майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, зокрема, не було досліджено питання наявності чи відсутності іншого майна у відповідача, відмінного від нерухомого майна (різного роду устаткування, обладнання тощо); позивачем також не було надано відомостей щодо виходу на адресу місцезнаходження відповідача і опису наявного там майна. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 серпня 2019 року по справі №825/2146/18.

При цьому, суд зазначає, що за умови відсутності майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, податковий орган має право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти платника податків, що встановлено п.п. 20.1.33. п. 20.1. ст. 20 ПК України, проте, реалізація цього права можлива лише за умови наявності підстав, встановлених п. 94.2. ст. 94 ПК України.

Згідно з п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

94.2.1. платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; 94.2.2. фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

94.2.3. платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; 94.2.4. відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; 94.2.5. відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; 94.2.6. платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; 94.2.7. платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; 94.2.8. платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Оскільки в межах спірних відносин позивач навіть не покликається на жодну з підстав, визначених п. 94.2. ст. 94 ПК України, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовної вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності приватного підприємства "Ультрасервіс", що знаходяться в банку.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року по справі №826/6657/18, від 28 серпня 2019 року по справі №825/2146/18, від 01 жовтня 2019 року по справі №825/2243/18.

Отже, позовні вимоги в частині накладення арешту на кошти не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд, з урахуванням вказаних висновків Верховного Суду і встановлених обставин у цій адміністративній справі, приходить до висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, оскільки відповідачем узгоджений податковий борг, який підтверджений доказами перевіреними судом, не сплачений, а заходи по погашенню відповідачем податкового боргу не призвели до його погашення, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється частково.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України, і підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області до приватного підприємства "Ультрасервіс" про стягнення податкового боргу в сумі 13703,25 грн - задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "Ультрасервіс" кошти у рахунок погашення податкового боргу в розмірі 13703 (тринадцять тисяч сімсот три) грн 25 коп. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 43142957)
Відповідач:Приватне підприємство "Ультрасервіс" (вул. Камянецька, 74,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 32679926)

Головуючий суддя О.П. Шевчук