Справа № 640/3383/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Київ № 640/3383/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп- Україна"
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 20.02.2019

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Форми «П» № 2 від 20.02.2019, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 5 235 216, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Аскоп-Україна» правомірно відповідно до вимог Положення 22 здійснено нарахування курсових різниць та віднесено їх від`ємне значення в загальному розмірі 2 648 182 грн. до складу витрат, у зв`язку з чим контролюючим органом протиправно зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком та прибуток на вказану суму.

Позивач вважає спірне повідомлення-рішення протиправним та таким, що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

У поданому відзиві відповідач заперечив щодо заявлених позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в Акті перевірки, зокрема, що оскільки відповідно до ст.ст. 189, 198 Господарського кодексу України господарські зобов`язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях; господарські зобов`язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб`єкти господарювання відповідно до законодавства мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті, а також оскільки відповідно до ст. 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, потребує отримання разової індивідуальної ліцензії НБУ, а такої індивідуальної ліцензії НБУ, виданої ТОВ «Акспо-Україна» або громадянину ОСОБА_1 , до перевірки не надано, то заборгованість ТОВ «Аскоп-Україна» перед громадянином ОСОБА_1 може бути визначена лише у гривнях, а відтак вона не підлягає перерахунку для визначення курсової різниці в податковому обліку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2019 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.11.2019 суд перейшов із спрощеного позовного провадження з викликом сторін до розгляду адміністративної справи №640/3383/19 за правилами загального позовного провадження.

28.05.2020 суд на підставі вимог ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «АСКОП-УКРАЇНА» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016 по 30.09.2018, валютного законодавства за період з 01.04.2016 по 30.09.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2016 по 30.09.2018.

За результатом перевірки складено Акт від 25.01.2019 № 52/26-15-14-02-03/30579869, відповідно до висновків якого позивачем допущено наступні порушення:

1. п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.4.2. п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток всього на суму 5 235 216 грн., в тому числі по періодам: 2-4 кв. 2016 року на суму 1 301 443 грн., 2017 рік на суму 4 954 245 грн., три кв. 2018 року на суму 5 235 216 грн.;

2. п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 зі змінами та доповненнями та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 № 40/10320 в частині не оприбуткування готівки у сумі 55 636, 54 грн., в тому числі по періодам: за квітень 2016 року на суму 43 903, 3 грн., січень 2017 року на суму 11 733, 24 грн.;

3. пп. 4 п. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: несвоєчасне подання звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску за червень 2016 року;

4. п. 46.1 ст. 46, пп. 47.1.1. п. 47.1 ст. 47, ст. 51, п. 70.16 ст. 70, пп. 176.2. «б», п. 176.2 ст. 176 із врахуванням п. 102.1 ст. 102 ПК України щодо подання недостовірних даних про утримувачів доходів у звітах за ф. 1-ДФ за 1,2 кв. 2016 року, 3,4 кв. 2017 року, 2 кв. 2018 року.

На підставі Акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення Форми «П» № 2 від 20.02.2019, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 5 235 216, 00 грн.

Не погоджуючись із висновками перевірки та винесеним за її результатом податковим повідомленням-рішенням Форми «П» від 20.02.2019 № 2, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» (кредитор), з однієї сторони, та позивачем (позичальник), з іншої сторони, 25.07.2013 укладено Генеральний договір про кредитування № 0 (надалі - Кредитний договір).

У відповідності до п. 1.1, п. 2.1.1 п. 2.1, п. 3.1 Кредитного договору, кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 695000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 5555135,00 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитору кредит та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі.

Позичальник має право отримати кредит у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати суму ліміту кредитної лінії.

Виконання зобов`язань позичальника за договором забезпечується наступним чином, а саме: з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором кредитором приймається застава майнових прав громадянина ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) згідно з Договором застави майнових прав № 13567 від 25.07.2013.

Крім того, 25.07.2013 між ПАТ «УкрСиббанк» та громадянином ОСОБА_1 був укладений Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого банк набуває право вимоги коштів за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та громадянином ОСОБА_1 . Договір відступлення права вимоги набирає чинності з дати, коли банк набув право звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав № 13567 від 25.07.2013.

Згідно заяв на видачу траншу та заяв про пролонгацію траншу позивачу видано транш в загальній сумі 680161,93 доларів США з кінцевим строком повернення 04.12.2015.

У зв`язку з порушенням позивачем зобов`язання з повернення траншів в загальному розмірі 680 161,93 доларів США у встановлений строк, ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до умов Кредитного договору направлено позивачу вимогу в порядку 12 Генерального договору кредитування №0 від 25.07.2013 (вих. №06-10/52074 від 07.12.2015), відповідно до якої вся заборгованість за Кредитним договором повинна бути погашена не пізніше 07.12.2015, а також громадянину ОСОБА_1 - повідомлення в порядку ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (вих.№06-10/52072), відповідно до якого АТ «Укрсиббанк» звернув стягнення на предмет застави в позасудовому порядку за рахунок депозитного вкладу громадянина ОСОБА_1 в розмірі 680 161,93 доларів США, що станом на 07.12.2015 по офіційному курсу НБУ складає 16 084 893,74 грн.

Внаслідок погашення заборгованості позивача перед ПАТ «УкрСиббанк» шляхом звернення стягнення на депозитний вклад громадянина ОСОБА_1 , а також відповідно до Повідомлення громадянина ОСОБА_1 від 07.12.2015 про заміну кредитора в зобов`язанні, між ним та ТОВ «Аскоп-Україна» 08.12.2015 було підписано Договір, відповідно до умов якого ТОВ «Аскоп-Україна» зобов`язано сплатити громадянину України ОСОБА_1 вищевказаний борг в сумі 680 161,93 доларів США в еквіваленті в гривнях за курсом НБУ станом на день такого повернення в строк до 31 грудня 2016 року на розрахунковий рахунок громадянина ОСОБА_1 відкритий в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

Таким чином, 07.12.2015 у ТОВ «Аскоп-Україна» виникла кредиторська заборгованість перед громадянином ОСОБА_1 в розмірі 680 161,93 доларів США, яка підлягає сплаті останньому в гривнях по курсу НБУ на момент такої сплати.

Так, відповідно до умов Договору про надання банківських послуг № CR 14-473/28-2 від 16.09.2014 (з наступними змінами), укладеного між ПАТ «ОТП Банк» (банк) та ТОВ «Аскоп-Україна» (клієнт) (надалі - Договір банківських послуг) банк надає на вимогу клієнта банківську послугу (відповідно до заяви про надання банківської послуги), а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку.

Відповідно до п.22.9 Договору про зміну №1 від 24.10.2014 до Договору банківських послуг транш в валюті USD має бути повернутий Клієнтом Банку у строк не пізніше Дати припинення Лімітом Банківської послуги, включно, якщо інше письмово не домовлено Сторонами. При цьому згідно п.22.7. Договору про зміну №1 датою припинення чинності Лімітом Банківської послуги є 28 грудня 2015 року включно.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Аскоп-Україна» за договором про надання банківських послуг № CR 14-473/28-2 від 16 вересня 2014 року, між громадянином ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» був укладений Договір застави №PL 14-538/28-2 від 16.09.2014, з наступними змінами, відповідно до умов якого предметом застави є майнові права Заставодавця (громадянин ОСОБА_1 ) за Генеральним договором про розміщення строкових депозитів фізичних осіб менеджерів вищої ланки та власників (співвласників) компаній корпоративних клієнтів № 012/2014/02 від 18.08.2014, які полягають у праві отримання за Договором банківського вкладу грошових коштів (вклад). При цьому вартість предмету застави складає 550 000 доларів США.

Станом на 28 грудня 2015 року зобов`язання ТОВ «Аскоп-Україна» з повернення кредиту в терміни, встановлені в заявах про надання банківських послуг (кредитних заявках) відповідно до умов Договору про надання банківських послуг №CR 14-473/28-2 від 16 вересня 2014 року не виконано, строк погашення таких траншів настав, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за траншами, загальний розмір якої становить 395 747,59 доларів США, що станом на 28.12.2015 по офіційному курсу НБУ складає 9 156 604, 32 грн.

У зв`язку з цим, банк 28.12.2015 здійснив погашення кредиту в сумі 395 747,59 доларів США за рахунок коштів депозитного вкладу громадянина ОСОБА_1 .

Внаслідок погашення заборгованості ТОВ «Аскоп-Україна» перед ПАТ «ОТП Банк» шляхом звернення стягнення на депозитний вклад громадянин ОСОБА_1 , а також відповідно до повідомлення громадянин ОСОБА_1 від 28.12.2015 про заміну кредитора в зобов`язанні, між ним та ТОВ «Аскоп-Україна» 29.12.2015 було підписано Договір, відповідно до умов якого ТОВ «Аскоп-Україна» зобов`язано сплатити громадянину України ОСОБА_1 вищевказаний борг в сумі 395 747,59 доларів США в еквіваленті в гривнях за курсом НБУ станом на день такого повернення в строк до 31 грудня 2016 року на розрахунковий рахунок громадянина ОСОБА_1 відкритий в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

Станом на 28.12.2015 у ТОВ «Аскоп-Україна» виникла кредиторська заборгованість перед громадянина ОСОБА_1 в розмірі 395 747,59 доларів США, яка підлягає сплаті останньому в гривнях по курсу НБУ на момент такої сплати.

Відповідно до умов розділу 2 Кредитного Договору № 1579Ю від 07.04.2014, укладеного між ПуАТ «Фідобанк» (банк) та ТОВ «Аскоп-Україна» (позичальник) (далі - Кредитний Договір) Банк надає Позичальнику Кредитну лінію з Лімітом Кредитної лінії, Терміном погашення Кредитної Лінії на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кошти, одержані в рахунок Кредитної лінії , сплатити Проценти за користування Кредитною лінією, Комісії та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки/терміни, передбачені цим Договором.

Згідно Додаткового договору № 10 від 30.12.2015 до Кредитного договору № 1579Ю від 07.04.2014 Ліміт Кредитної лінії за Кредитним договором встановлюється в розмірі 24 794 500, 00 грн. з Терміном погашення Кредитної лінії до 20 листопада 2016 року. Валюта, в якій Банком можуть бути надані Транші Кредитної лінії - долар США.

В забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Акспо-Україна» за Кредитним договором між громадянином ОСОБА_1 та ПуАТ «Фідобанк» були укладені Договір поруки № 1579Ю-4 від 07.04.2014, Договір застави майнових прав на вклад № 1579Ю-33 від 30.12.2015 та Договір застави майнових прав на вклад № 1579Ю-34 від 30.12.2015, за умовами яких громадянин ОСОБА_1 зобов`язується перед банком відповідати за невиконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором, в зв`язку з чим надає банку в заставу банківські вклади в розмірі 19 000 доларів США та 117 482, 66 доларів США та проценти за користування банком такими вкладами.

22.04.2016 громадянином ОСОБА_1 по вищевказаним договорам була погашена сума заборгованості ТОВ «Аскоп-Україна» перед ПуАТ «Фідобанк» в сумі 140 213, 25 доларів США за рахунок власних банківських вкладів та нарахованих на них процентів.

Внаслідок погашення заборгованості ТОВ «Аскоп-Україна» перед ПуАТ «Фідобанк» за рахунок депозитних вкладів громадянина ОСОБА_1 , а також відповідно до Повідомлення громадянина ОСОБА_1 від 22.04.2016 про заміну кредитора, в зобов`язанні між ним та ТОВ «Аскоп-Україна» 22.04.2016 було підписано Договір, відповідно до умов якого (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Аскоп-Україна» зобов`язано сплатити громадянину ОСОБА_1 вищевказаний борг в сумі 140 213, 25 грн. доларів США в еквіваленті в гривнях за курсом НБУ станом на день такого повернення в строк до 31.12.2018 на розрахунковий рахунок громадянина ОСОБА_1 , відкритий в АТ «УкрСиббанк».

У зв`язку з цим, 22.04.2016 у ТОВ «Аскоп-Україна» виникла кредиторська заборгованість перед громадянином ОСОБА_1 в розмірі 140 213, 25 доларів США, яка підлягає сплаті останньому в гривнях по курсу НБУ на момент такої сплати.

Таким чином, внаслідок погашення громадянином ОСОБА_1 заборгованості ТОВ «Аскоп-Україна» перед ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «ОТП Банк» та ПуАТ «Фідобанк» у ТОВ «Аскоп-Україна» виникла кредиторська заборгованість перед громадянином ОСОБА_1 в розмірі 680 161, 93 доларів США, 395 747, 59 доларів США та 140 213, 25 доларів США відповідно.

Згідно підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України, до складу інших витрат включаються інші операційні витрати, що включають, зокрема витрати за операціями в іноземній валюті, втрати від курсової різниці, визначені згідно зі статтею 153 цього Кодексу (п.п. 138.10.4).

Підпунктом 153.1.3, пункту 153.1 статті 153 Податкового кодексу України передбачено, що визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку. При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від`ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

В подальшому, до Податкового кодексу України відповідно до яких об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про операції в іноземних валютах та відображення показників статей фінансової звітності господарських одиниць за межами України в грошовій одиниці України визначені в Положенні (Стандарті) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 року № 193, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2000 року за № 515/4736 (надалі - П(С)БО 21).

Пунктом 4 П(С)БО 21 наведено наступні визначення: курсова різниця - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах; монетарні статті - статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов`язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів; немонетарні статті - статті інші, ніж монетарні статті балансу; операція в іноземній валюті - господарська операція, вартість якої визначена в іноземній валюті або яка потребує розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до пункту 5 П(С)БО 21 операції в іноземній валюті під час первісного визнання відображаються у валюті звітності шляхом перерахунку суми в іноземній валюті із застосуванням валютного курсу на початок дня, дати здійснення операції (дати визнання активів, зобов`язань, власного капіталу, доходів і витрат). Підприємство може операції з безготівкових розрахунків в іноземній валюті відображати у валюті звітності у сумі, визначеній у документах банку, з урахуванням особливостей застосування банком валютного курсу на дату здійснення операції, у разі якщо це не суперечить вимогам податкового і митного законодавства в частині застосування валютного курсу, (п.5).

Згідно пункту 7 П(С)БО 21 на кожну дату балансу монетарні статті в іноземній валюті відображаються з використанням валютного курсу на кінець дня дати балансу.

Відповідно до пункту 8 П(С)БО 21 визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня.

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

Курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат), за винятком курсових різниць, які відображаються згідно з пунктом 9 Положення (стандарту) 21.

Пунктом 9 П(С)БО 21 встановлено, що курсові різниці, які виникають щодо дебіторської заборгованості або зобов`язань за розрахунками із господарською одиницею за межами України, погашення яких не плануються і не є ймовірними в найближчій перспективі, відображаються у складі іншого додаткового капіталу та відображаються в іншому сукупному доході.

Згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, доходи і витрати в податковому обліку будь-якого підприємства визнаються не тільки на підставі первинних документів, а й на підставі інших документів, в т.ч. на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку.

Таким чином, сума курсових різниць за заборгованістю в іноземній валюті в залежності від результату враховується при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток (при позитивному значені курсових різниць відображається у доході, при від`ємному значенні курсових різниць - у складі витрат).

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2,4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 3 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що інформація, яка міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за №893/4186 облік розрахунків за довгостроковими позиками банків та іншими залученими позиковими коштами у інших осіб, які не є поточним зобов`язанням ведеться на рахунку 50 «Довгострокові позики».

За кредитом рахунку 50 «Довгострокові позики» відображаються суми одержаних довгострокових позик а також переведення короткострокових (відстрочених), за дебетом - погашення заборгованості за ними та переведення до поточної заборгованості за довгостроковими зобов`язаннями.

Рахунок 50 «Довгострокові позики» має в т.ч. субрахунок 506 «Інші довгострокові позики в іноземній, валюті», на якому відображаються суми довгострокової заборгованості щодо зобов`язання із залучення позикових коштів (крім кредитів банків), відповідно в національній та іноземній валюті.

Крім того, на субрахунку 945 «Витрати від операційної курсової різниці» ведеться облік втрат за активами й зобов`язаннями операційної діяльності підприємства від зміни курсу гривні до іноземної валюти.

Отже, інформація, яка міститься у прийнятих до обліку первинних документах систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. При цьому, господарські операції відображаються в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені, і особи, що склали регістри бухгалтерського обліку несуть відповідальність за достовірність інформації в цих регістрах.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що позивач з метою здійснення бухгалтерського обліку та в зв`язку з виникненням заборгованості перед громадянином ОСОБА_1 здійснило протягом 2016 - 2018 років на кожну дату балансу (останній робочий день кварталу) перерахунок такої заборгованості в гривні за курсом НБУ.

У зв`язку з викладеним, внаслідок здійснення відповідно до Положення 21 протягом ІІ кварталу 2016 року - ІІІ кварталу 2018 року на кожну дату балансу перерахунку, заборгованість ТОВ «Аскоп-Україна» перед громадянином ОСОБА_1 в розмірах 680 161, 93 доларів США, 395 747, 59 доларів США та 140 213, 25 доларів США в гривні за курсом НБУ виникло позитивне значення курсових різниць в загальній сумі 5 151 750 грн. (2 947 525, 27 грн. + 1 714 997, 51 грн. + 489 226, 89 грн.) та від`ємне значення курсових різниць в загальні сумі 7 799 932 грн. ( 4 362 402, 20 грн. + 2 538 234, 02 грн. + 899 298, 54 грн.).

Таким чином, загальний розмір від`ємного значення курсових різниць склав 2 648 182 грн. (7 799 932 грн. - 5 151 750 грн.) та був віднесений позивачем до складу витрат у відповідності до вимог п. 8 Положення 21.

З матеріалів справи вбачається, що податковий орган не погодився з такими діями ТОВ «Аскоп-Україна» та зазначив, що оскільки відповідно до ст.ст. 189, 198 Господарського кодексу України господарські зобов`язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях; господарські зобов`язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб`єкти господарювання відповідно до законодавства мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті, а також оскільки відповідно до ст. 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, потребує отримання разової індивідуальної ліцензії НБУ, а такої індивідуальної ліцензії НБУ, виданої ТОВ «Акспо-Україна» або громадянину ОСОБА_1 , до перевірки не надано, то заборгованість ТОВ «Аскоп-Україна» перед громадянином ОСОБА_1 може бути визначена лише у гривнях, а відтак вона не підлягає перерахунку для визначення курсової різниці в податковому обліку.

На вказану позицію контролюючого органу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 ГК України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Згідно зі ст. 4 ГП України не є предметом регулювання цього Кодексу майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України).

В свою чергу, у відповідності до ст.ст. 1,2 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Таким чином, відносини що виникли між позивачем та фізичною особою ОСОБА_1 з виникнення заборгованості в іноземній валюті, не є предметом регулювання Господарського кодексу України, а є предметом регулювання Цивільного кодексу України.

Як передбачено ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

У відповідності до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Викладене вище свідчить про правильність визначення еквіваленту грошового зобов`язання в іноземній валюті.

Таким чином, позивачем правомірно відповідно до вимог Положення 22 здійснено нарахування курсових різниць та віднесено їх від`ємне значення в загальному розмірі 2 648 182 грн. до складу витрат, у зв`язку з чим контролюючим органом протиправно зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком та прибуток на вказану суму.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 10.04.2017 ГУ ДФС у м. Києві було складено Акт № 60/26-15-14-07-01/30579869 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Аскоп-Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 24.05.2016.

В акті перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення: п.п.134.1.1 п.134. 1 ст.134, п. 135.1, п.135.2 ст.135, п.137.1 ст.137, п.138.4 п.138.6 ст.138 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за І квартал 2016 року на суму 2 587 034 грн., в тому числі внаслідок віднесення до складу витрат від`ємного значення курсових різниць, нарахованих на суму заборгованості перед контрагентом ОСОБА_1 .

На підставі вказаного Акту контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № /1 від 21.04.2017 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 587 034, 00 грн.

Вказане повідомлення-рішення оскаржене ТОВ «Аскоп-Україна» до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/7421/17 від 16.09.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві: № /1 від 21.04.2017 та № /1 від 21.04.2017.

Викладене вище свідчить про те, що податковим органом протиправно зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму у розмірі 2 587 034, 00 грн.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач правомірність своїх дій та прийнятого рішення не довів, натомість доводи позивача знайшли своє підтвердження та обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 9, 12, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (02098, м. Київ, вул. Березняківська, 29 «Б», ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення- рішення Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) форми «П» № 2 від 20.02.2019, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 5 235 216, 00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (02098, м. Київ, вул. Березняківська, 29 «Б», ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур