Справа № 420/1793/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1793/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання В.О. Денисенко В.О.,

представника позивача Журавльов А.О., Шевченка І.А.,

представників відповідача Дідур І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Бабеля, 6, м. Одеса, 65080) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 до Другого Малиновського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні №60738724 (а.с. 1-3).

Також надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 04.03.2020 року позов був залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позову (а.с. 14-17).

Ухвалою суду від 03.04.2020 року продовжено строк для усунення недоліків (а.с. 43-47). Військовій частині НОМЕР_1 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позову до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Другий Малиновський відділ ДВС).

Ухвалою суду від 04.05.2020 року поновлений позивачу строк на звернення до суду з даним позовом, позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ (а.с. 55-56).

Представник позивача зазначив, що на його адресу 19.12.2019 року надійшов лист з постановами Другого Малиновського відділу ДВС щодо відкриття виконавчого провадження за №60738724 по справі № 420/4619/19.

У вказаній постанові йому надавався десятиденний строк для виконання рішення суду. Проте з моменту надходження постанови держава не перераховувала грошові кошти до військової частини НОМЕР_1 . У подальшому, протягом січня 2020 року, Державна казначейська служба України відкривала рахунки військової частини НОМЕР_1 .

Також, відповідно до п. 2.7 наказу Міністерства оборони України від 15.12.2016 року №690 «Про організацію формування і виконання бюджетних програм (підпрограм) в системі Mіністерства оборони України» бюджетний розподіл здійснюється бюджетною коміciєю Mіністерства оборони України на підставі показників документів оборонного планування, а відповідні роки під час якого остаточно розподіляються планові показники видатків між бюджетними підпрограмами.

Враховуючи, п.4.4 цього ж наказу військові частини є розпорядниками коштів третього рівня та лише забезпечують своєчасне отримання забезпечувально-фінансовому органі обсягів видатків за відповідними бюджетними програмами.

3 огляду на викладене, військова частина НОМЕР_1 на виконання вимог постанови Другого Малиновського відділу ДВС щодо відкриття виконавчого провадження за №60738724 замовила 08.01.2020 року та 07.02.2020 року у Департаменту фінансів Міністерства оборони України грошові кошти.

В той же час, військовою частиною НОМЕР_1 подано 01.11.2019 року апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року по справі №420/4619/19, та повторно направлено із виправленими недоліками 10.02.2020 року апеляційну скаргу на вищенаведене pішення суду.

Представник позивача зазначає, що про вказані обставини, військовою частиною НОМЕР_1 було повідомлено відповідача листом від 13.02.2020 року, але 18.02.2020 року на адресу позивача надійшла постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн від 04.02.2020 року у виконавчому провадженні №60738724.

Позивач із вказаною постановою не згоден та вважає її такою, що винесена із порушенням чинного законодавства України, оскільки у військової частини НОМЕР_1 є поважні причини затримки виконання постанов відповідача.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову та постанову про накладення штрафу ВП 60738724 від 04.02.2019 року визнати такою, що відповідає вимогам Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) (а.с. 66).

Окрім того, представник відповідача зазначив, що станом на 09.06.2020 року позивачем вимоги виконавчого документа не виконані в повному обсязі, 29.04.2020 року на рахунок відділу надійшли кошти від боржника, у сумі 41 651, 99 грн, але постанова про накладення штрафу з причин не виконання без поважних причин виконавчого документу була винесена 04.02.2020 року.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.

Вислухавши представників сторін, дослідивши надані ними докази у їх сукупності, суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року у справі №420/4619/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 з виплати заробітної плати в період з 26.11.2018 року по 12.05.2019 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за період з 26.11.2018 року по 12.05.2019 року. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Справа розглядалась у судовому засіданні за участю представника Військової частини НОМЕР_1 .

Листом від 20.11.2019 року Одеським окружним адміністративним судом направлений ОСОБА_2 відповідно до її заяви виконавчий лист з відміткою набрання рішенням від 07.10.2019 року законної сили 08.11.2019 року.

02.12.2019 року головним державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС Дідур І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60738724 на підставі виконавчого листа №420/4619/19, виданого 20.11.2019 року Одеським окружним адміністративним судом (а.с. 7).

У зазначеній постанові вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Постанова з листом від 02.12.2019 року №29151 направлена відповідачем на адресу військової частини НОМЕР_1 , та отримана ним 19.12.2019 року за вхід. №1266/2 (а.с. 4).

Листом від 04.02.2020 року Другий Малиновський ВДВС у місті Одесі направив на адресу військової частини НОМЕР_1 постанову від 04.02.2020 року про накладення штрафу на військову частину у звязку з невиконанням без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду (а.с.11-12).

Позивач не погодився з вказаною постановою та звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом №1404-VIII, відповідно до ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною 1 ст. 28 Закону встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

На виконання вимог Закону відповідачем направлено на адресу позивача постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60738724 від 02.12.2019 року на підставі виконавчого листа №420/4619/19, виданого 20.11.2019 року Одеським окружним адміністративним судом із зазначеннням про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Постанова військовою частиною отримана 19.12.2019 року за вхід. №1266/2.

Судом встановлено, що протягом встановленого у постанові ВП №60738724 від 02.12.2019 року 10 денного строку позивач не здійснив будь-яких заходів щодо виконання рішення суду.

Посилання представника позивача, що рішення суду не виконувалось у зв`язку з його оскарженням суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Справа №420/4619/19 розглянута за участю представника військової частини, відповідно позивачу достовірно було відомо про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за період з 26.11.2018 року по 12.05.2019 року.

Проте протягом встановлених 30 днів на оскарження рішення суду апеляційна скарга не була подана військовою частиною, у зв`язку з чим судом виданий стягувачу- ОСОБА_2 виконавчий лист з відміткою набрання чинності рішення суду 08.11.2019 року.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень 14.02.2020 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду залишено без руху апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2020р відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення суду від 07.10.2019 року.

Таким чином, твердження військової частини НОМЕР_1 , що нею було подано 01.11.2019 року апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року по справі №420/4619/19, та повторно направлено із виправленими недоліками 10.02.2020 року апеляційну скаргу на вищенаведене pішення суду не підтверджено належними та допустими доказами.

Позивач - військова частина НОМЕР_1 не надала жодного доказу подання нею саме 01.11.2019 року апеляційної скарги на рішення суду від 07.10.2019 року. Будь-яких рішень судом апеляційної інстанції у 2019 році за апеляційною скаргою військової частини по справі №420/4619/19 не приймалось.

Ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду про залишення без руху апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 прийнята 14.02.2020 року, тобто за апеляційною скаргою, яка направлена як зазначає військова частина 10.02.2020 року.

Таким чином, апеляційна скарга на рішення суду була направлена позивачем після отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження та прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

Військовою частиною надіслано лише 13.02.2020 року на адресу Другого Малиновського ДВС направлений лист №350/303/2/212, яким останнього проінформовано, що держава не перераховувала грошові кошти до військової частини НОМЕР_1 та на рішення суду подано апеляційну скаргу.

У вказаному листі військова частина також вказувала, що нею на виконання вимог постанови Другого Малиновського ВДВС 08.01.2020 року у Департаменту фінансів МОУ замовлені грошові кошти з метою виконання вказаної постанови та рішення суду. З метою пришвидшення отримання грошових коштів військовою частиною було повторно направлено запит із заявою від 07.02.2020 року.

Позивач вказані обставини зазначив і в позові в обгрунтування своїх вимог. Між тим, до позову надана копія заявки-розрахунку (від 10.02.2020 року) на фінансування для виплати грошового забезпечення лише на лютий 2020 року, де зазначені необхідні кошти для виплати за рішенням суду у розмірі 42286грн (розділ «розрахунок інших належних виплат», графа «інші виплати (за рішенням суду звіл. в/с. ОСОБА_3 ).

Залишаючи позовну заяву без руху суд в ухвалі позивачу вказав на відсутність доказів щодо вказаних обставин про замовлення коштів в січні 2020 року. Проте таки докази не були надані на виконання ухвали суду та в судове засідання.

Таким чином, військова частина не довела наявність поважності причин невиконання рішення суду, відповідно є правомірною постанова від 04.02.2020 року головного державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС Дідур І.М. про накладення штрафу у розмірі 5100 грн в рамках виконавчого провадження №60738724 на підставі ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII, якою встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши оскаржуване рішення на відповідність вищевказаним критеріям судом не встановлено підстав для його скасування.

Статтею 8 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Верховенство права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, притаманне всім статтям Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з преамбулою вказаного Закону він регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України.

Щодо обов`язковості виконання судових рішень у рішенні ЄС у справі «Горнсбі проти Греції (від 19.03.1997 року, заява №18357/91, п.40) визначено, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важно уявити ситуацію, щоб п.1 ст.6 Конвенції докладно описував процедурні Гарантії , які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення ст.6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду ї проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації несумісних із принципом верховенства права.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з метою виконання рішення суду від 07.10.2019 року по справі №420/4619/19 військовою частиною як боржником по справі.

Позивач по даній справі не довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Бабеля, 6, м. Одеса, 65080, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 5100 грн від 04.02.2020 року у виконавчому провадженні №60738724.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва

.