Справа № 280/6420/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 червня 2020 року Справа № 280/6420/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

до Державного навчально- виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки імені маршала авіації О.І.Покришкіна» (70413, Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Радянське, буд.1, )

про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач) до Державного навчально- виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки імені маршала авіації О.І.Покришкіна» (далі відповідач), в якій позивач просить суд: надати Головному управлінню ДПС у Запорізькій області дозвіл на погашення всієї суми податкового боргу у розмірі 1564037,09 грн. за рахунок майна Державного навчально- виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки імені маршала авіації О.І.Покришкіна», що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за відповідачем обліковується сума узгодженого податкового боргу перед бюджетом з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1384131,52, з податку на прибуток підприємств і організацій у розмірі 122,41 грн., з податку на додану вартість у розмірі 25659,10 грн., та частина чистого прибутку господарських організацій у розмірі 4080,00 грн. Заборгованість виникла в результаті несплати самостійно узгоджених сум податкових зобов`язань та донарахованих позивачем у податкових повідомленнях-рішеннях. Вказує, що судовим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду, що набрало законної сили, стягнуто з відповідача податковий борг у зв`язку з чим позивачем направлялися до банківських установ, в яких у відповідача відкриті банківські рахунки, інкасові доручення, проте останні поверталися без виконання у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках. Зазначає, що майно платника податків описано у податкову заставу, а застава зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, та у зв`язку із відсутністю коштів у боржника просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Ухвалою суду від 27.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20.01.2020.

Протокольною ухвалою суду від 20.01.2020 відкладено судове засідання на 18.02.2020.

Ухвалою суду від 18.02.2020 перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на06.04.2020.

Ухвалою суду від 06.04.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження строком на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 13.05.2020.

Протокольною ухвалою суду від 13.05.2020 відкладено підготовче засідання на 26.05.2020.

Протокольною ухвалою суду від 26.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.06.2020

Від представника позивача 09.06.2020 надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, відповідач, Державний навчально-виробничий заклад авіаційно го профілю «Запорізький центр льотної підготовки імені маршала авіації О.І.Покришкіна» () є державною організацією (установою, закладом), яке зареєстровано 07.10.1994 і засновником якої виступає Міністерство інфраструктури України.

Станом на 21.12.2019 за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 1 564 037,09 гри., а саме: з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1384131,52, податку на прибуток підприємств і організацій у розмірі 122,41 грн., податку на додану вартість у розмірі 25659,10 грн., та частина чистого прибутку господарських організацій у розмірі 4080,00 грн.

Вищезазначений податковий борг підтверджений рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.07.2018 у справі № 808/2115/18, відповідно до якого адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області до Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю Запорізький центр льотної підготовки імені маршала авіації О.І. Покришкіна задоволено.

Стягнуто кошти з рахунків платника податків у всіх банках, обслуговуючих Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю Запорізький центр льотної підготовки імені маршала авіації О.І. Покришкіна (70413, Запорізька область, с.Широке, вул. Радянська, буд. 1, ідентифікаційний номер 04645768), а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків суму податкової заборгованості:

-по земельному податку з юридичних осіб у сумі 276 496,34 грн (двісті сімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 34 коп.) на р/р №0431, отримувач УК у Запорізькому районі районі, банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, код 38025393, МФО 813015, код платежу 18010500;

-по земельному податку з юридичних осіб у сумі 276 912,06 грн. (двісті сімдесят шість тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 06 коп.) на р/р №0431, отримувач УК у Запорізькому районі, банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, код 39025393, МФО 813015, код платежу 18010500;

-по податку на прибуток підприємств у сумі 122,41 грн. (сто двадцять дві гривні 41 коп.) на р/р №0122, отримувач УК у Запорізькому районі, банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, код 38025393, МФО 813015, код платежу 11020100;

-по податку на додану вартість у сумі 30 686,32 грн (тридцять тисяч шістсот вісімдесят шість гривень 32 коп.) на р/р №0122, отримувач УК у Запорізькому районі, банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, код 38025393, МФО 813015, код платежу 14060100.

Вищезазначений податковий борг по земельному податку виник на підставі наступного.

Платником податків була подана податкова декларація з земельного податку за 2017 рік:

-№ від 20.02.2017, якою визначено податкове зобов`язання з сплатою щомісяця протягом січня-листопада 2017 року у сумі 23041,67 грн., у грудні 23041,68 грн.;

-№ від 20.02.2017, якою визначено податкове зобов`язання з сплатою щомісяця протягом січня-листопада 2017 року у сумі 26182,91 грн., у грудні 26182,86 грн. по терміну сплати 30.07.2017, 30.08.2017,30.09.2017,30.11.2017,30.12.2017,30.01.2018;

-№4350від 19.02.2018, якою визначено податкове зобов`язання з сплатою щомісяця у сумі 49224,58 грн. по терміну сплати 02.03.2018, 30.03.2018.

Платником податку 25.04.2019 та 07.05.2019 відповідно до платіжних доручень №889596 від 16.04.2019 та № 754155 від 23.04.2019, було сплачено до бюджету 11356,95 грн., які було зараховано у рахунок погашення податкового боргу відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Отже податковий борг, який охоплений судовим рішенням у справі № 808/2115/18 станом на 21.12.2019 з земельного податку складає 542051,45грн.

Крім того, платником податків була подана податкова декларація з земельного податку за 2018 рік №4350 від 19.02.2018, якою визначено податкове зобов`язання з сплатою щомісяця протягом квітня- грудня 2018 року у сумі 49224,58 грн., у січні 2019 року у розмірі 49224,55 грн.

Платником податків також була подана податкова декларація з земельного податку на 2019 рік (№ ) від 01.07.2019 року, в якій підприємство самостійно визначило суму з земельного податку, а саме:

по терміну сплати 01.07.2019 р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 49224,58 грн.;

по терміну сплат и 01.07.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 49224,58 грн.;

по терміну сплати 01.07.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 49224,58 грн.;

по терміну сплати 01.07.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 49224,58 грн.;

по терміну сплати 01.07.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 49224,58 грн.;

по терміну сплати 30.07.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 49224,58 грн.;

по терміну сплати 30.08.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 49224,58 грн.;

по терміну сплати 30.09.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 49224,58 грн.;

по терміну сплати 30.10.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 49224,58 гри.;

по терміну сплати 30.11.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 49224,58 грн.

Платнику податків було донараховано штрафні санкції за податковим повідомленням - рішенням форми «Ш» № від 12.12.2018 на суму 63,91 грн.;

Крім того, платнику було нараховано пеню відповідно до ст.129 Податкового кодексу України, за період з 03.03.2017 по 25.04.2019 в сумі 286,34 грн. та за період з 03.03.2017 по 07.05.2019 в сумі 4911,99 грн.

Таким чином станом на 21.12.2019 загальна заборгованість по земельного податку складає 1 531 805,26 грн.

Заборгованість відповідача з податку на додану вартість виникла на підставі несплати самостійно узгоджених податкових зобов`язань визначених відповідно до:

- податкової декларації № від 15.05.2016, у сумі 3471,39 грн.;

- податкової декларації № від 17.06.2016, у сумі 603 грн.;

- податкової декларації № від 20.07.2016, у сумі 3464 грн.;

- податкової декларації № від 17.08.2016, у сумі 4412 грн.;

- податкової декларації № від 19.09.2016, у сумі 651 грн.;

- податкової декларації № від 18.10.2016, у сумі 666 грн.;

- податкової декларації № від 15.11.2016, у сумі 1530 грн.;

- податкової декларації № від 15.02.2017, у сумі 10210 грн.;

- податкової декларації № від 13.03.2017, у сумі 201 грн.;

- податкової декларації № від 14.04.2017, у сумі 564 грн.;

- податкової декларації № від 17.05.2017, у сумі 339 грн.;

- податкової декларації № від 15.06.2017, у сумі 259 грн.;

- податкової декларації № від 16.07.2017, у сумі 210 грн.;

- податкової декларації № від 17.08.2017, у сумі 264 грн.;

- податкової декларації № від 17.09.2017, у сумі 264 грн.;

- податкової декларації № від 11.10.2017, у сумі 269 грн.;

- податкової декларації № від 10.11.2017, у сумі 269 грн.;

- податкової декларації № від 20.12.2017, у сумі 275 грн.;

- податкової декларації № від 19.02.2018, у сумі 282,00 грн.

Крім того, відповідачем не сплачено у встановлені строки грошові зобов`язання з податку на додану вартість визначені податковими повідомленнями-рішеннями:

- № від 22.04.2016, яким донараховано штрафні санкції у сумі 170 грн., рішення отримано відповідачем 01.06.2017, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення;

-№ від 04.01.2017, яким донараховано штрафні санкції у сумі 2084,40 грн., рішення було надіслано на адресу відповідача, однак повернуто 23.01.2017 у зв`язку з неможливістю вручення;

Відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України за період з 29.08.2016 по 09.03.2017 нараховано пеню у сумі 228,53 грн.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків 11.07.2019 було зараховано 11169,00 грн до бюджету за рахунок надходження коштів в межах виконавчого провадження, які було зараховано у рахунок погашення податкового боргу згідно платіжного доручення № 2902 від 09.07.2019 .

Отже податковий борг, який охоплений судовим рішенням у справі № 808/2115/18 станом на 21.12.2019 з по податку на додану вартість складає 19571,19 грн.

Крім того, платником податків була подана податкова декларація з податку на додану вартість:

за 2018 рік № від 17.10.2018 в якій підприємство самостійно визначило суму з податку на додану вартість, а саме: по терміну сплати 30.10.2018 задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 539 грн.;

за 2019 рік № від 20.01.2019 року, в якій підприємство самостійно визначило суму з податку на додану вартість, а саме: по терміну сплати 30.01.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 304 грн.;

за 2019 рік № від 12.07.2019 року, в якій підприємство самостійно визначило суму з податку на додану вартість, а саме: по терміну сплати 30.07.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 53 грн.;

за 2019 рік № від 16.08.2019 року, в якій підприємство самостійно визначило суму з податку на додану вартість, а саме: по терміну сплати 30.08.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 63 грн.;

за 2019 рік № від 12.09.2019 року, в якій підприємство самостійно визначило суму з податку на додану вартість, а саме: по терміну сплати 30.09.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 63 грн.;

за 2019 рік № від 18.10.2019 року, в якій підприємство самостійно визначило суму з податку на додану вартість, а саме: по терміну сплати 30.10.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 28 грн.:

за 2019 рік № від 20.11.2019 року, в якій підприємство самостійно визначило суму з податку на додану вартість, а саме: по терміну сплати 30.11.2019р. задекларовано до сплати у бюджет та не сплачено 46 грн.;

Платнику податків було донараховано штрафні санкції за податковим повідомленням - рішенням форми «Ш» № від 05.03.2018 на суму 327,23 грн.

Платнику було нараховано пеню відповідно до ст.129 Податкового кодексу України, за період з 29.08.2016 по 11.07.2019 в сумі 1550,62 грн., за період з 13.06.2016 по 11.07.2019 на податкове рішення № від 22.04.2016 р. в сумі 112,92 грн., за період з 29.09.2016 по 11.07.2019 в сумі 261,54 грн., за період з 29.10.2016 по 11.07.2019 в сумі 1459,96 грн., за період з 29.11.2016 по 11.07.2019 в сумі 1416,64 грн.

Платнику податків було донараховано штрафні санкції за податковим повідомленням - рішенням форми «Ш» № від 21.10.2019 на суму 2233,38 грн.

Таким чином загальна заборгованість по податку на додану вартість складає 28029,48 грн.

Заборгованість відповідача з податку на прибуток утворилась внаслідок несплати у встановлені строки грошового зобов`язання визначеного податковим повідомленням-рішенням № від 05.07.2017, яким донараховано штрафні санкції у сумі 122 грн. 41 коп.

Податок з частини чистого прибутку виник на підставі наступного.

Вільнянським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області було проведено камеральну перевірку відповідача, за результатами якої складено Акт камеральної перевірки №469/08-01-59-01/04645768 від 12.12.2018. На підставі вище зазначеного Акту перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення рішення форми «ПС» № від 12.06.2018, відповідно до якого відповідачу донараховано штрафні санкції з частини чистого прибутку господарських організацій у розмірі 2040,00 грн.

Крім того, Вільнянським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області було проведено камеральну перевірку відповідача, за результатами якої складено Акт камеральної перевірки№867/08-01-59-06/04645768 від 12.12.2018. На підставі вище зазначеного Акту перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення рішення форми№ від 26.12.2018 відповідно до якого відповідачу донараховано штрафні санкції з частини чистого прибутку господарських організацій у розмірі 2040,00 грн.

Таким чином загальна заборгованість по частини чистого прибутку господарських організацій складає 4080,00 грн.

Отже, відповідач має податковий борг у розмірі 1 564 037,09 грн., а саме: з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1384131,52, податку на прибуток підприємств і організацій у розмірі 122,41 грн., податку на додану вартість у розмірі 25659,10 грн., та частина чистого прибутку господарських організацій у розмірі 4080,00 грн.

З метою погашення відповідачем податкового боргу позивач вживав заходи, передбачені Податковим кодексом України, а саме, боржнику відповідно до ст.59 ПК України було направлено податкову вимогу форми «Ю» № 443-17 від 15.06.2016.

У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив вказані суми заборгованості у встановлені законодавством строки, позивач звернувся до банків, обслуговуючих відповідача, щодо списання з розрахункових рахунків відповідача суми податкової заборгованості. Однак, з банківських установ було отримано відповідь про повернення інкасових доручень без виконання.

У зв`язку із зазначеним, позивач скористався своїм правом та прийняв рішення про опис майна у податкову заставу, відповідно до приписів статті 89 Податкового Кодексу України (далі - ПК).

На підставі вказаного рішення, позивачем складено Акт опису майна 2/59-08 від 16.05.2019.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, вказане обтяження було зареєстровано в реєстрі 20.05.2019 за № 26640342.

Позивач, вважаючи, що має підстави для отримання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу відповідача за рахунок його майна, що перебуває в податковій заставі, звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 41.1, 41.2 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

За визначенням пп. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 ПК України орган стягнення - це державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

З 01.01.2017 набрали чинності зміни, внесені в ПК України Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" №1797-VIII від 21.12.2016, за якими, до функцій державних податкових інспекцій віднесено лише здійснення сервісного обслуговування платників податків (ст.19-3 ПК України). Водночас, вказаним Законом, до функцій контролюючих органів віднесено, зокрема, здійснення погашення податкового боргу платників податків, стягнення своєчасно не нарахованих та несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (пп. 19-1.1.22 п. 19.1 ст. 19 ПК України), звернення до суду у випадках, передбачених законодавством (пп.19-1.1.45 п. 19.1 ст. 19 ПК України).

За визначенням пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пункт 87.1. ст. 87 ПК України визначає, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних папе рів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з ураху ванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п. 87.2. ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 87.3. ст. 87 ПК України не можуть бути використані як джерела пога шення податкового боргу платника податків:

майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої за стави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави;

майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане плат нику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комі сію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її час тини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління;

майнові права інших осіб, надані платнику податків у користування або володін ня, а також немайнові права, у тому числі права інтелектуальної (промислової) власності, передані в користування такому платнику податків без права їх відчуження;

Кошти кредитів або позик, наданих платнику податків кредитно-фінансовою установою, що обліковуються на позичкових рахунках, відкритих такому платнику податків, суми акредитивів, що виставлені на ім`я платника податків, але не відкриті, суми авансових платежів та попередньої оплати за контрактами підприємств суднобудівної промисловості (клас 35.11 група 35 КВЕД ДК 009:2005), отримані від замовників морських та річкових су ден та інших плавучих засобів;

майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підпри ємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підпри ємств. Порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, встановлюється Фондом державного майна України;

майно, вільний обіг якого заборонено згідно із законодавством України;

майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України «Про заставу»;

кошти піших осіб, надані платнику податків у вклад (депозит) або довірче управ ління, а також власні кошти юридичної особи, що використовуються для виплат заборгова ності з основної заробітної плати за фактично відпрацьований час фізичним особам, які пе ребувають у трудових відносинах з такою юридичною особою.

Відповідно до п. 88.1. ст. 88 Податкового кодексу України (далі - Г1К України) з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно п. 89.1. ст. 89 ПК України право податкової застави виникає:

89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зо бов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації. - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зо бов`язання. самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладан ня договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 4 закону України «Про заставу» предметом застави можуть бути май но та майнові права. Предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення. Пред метом застави може бути майно, яке стане власністю заставодавця після укладення договору застави, в тому числі продукція, плоди та інші прибутки (майбутній урожай, приплід худоби тощо), якщо це передбачено договором.

Предметом застави не можуть бути:

культурні цінності, що є об`єктами права державної чи комунальної власності і занесені або підлягають занесенню до Державного реєстру національного культурного надбання;

пам`ятки культурної спадщини, занесені до Переліку пам`яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації.

Предметом застави не можуть бути вимоги, які мають особистий характер, а також інші вимоги, застава яких забороняється законом.

Предметом застави не можуть бути об`єкти державної власності, приватизація яких забо ронена законодавчими актами, а також майнові комплекси державних підприємств та їх структурних підрозділів, що знаходяться у процесі корпоратизації.

Предметом застави підприємств державної форми власності, приватизація яких заборо нена законодавчими актами, та їх структурних підрозділів, що знаходяться в процесі корпо ратизації, можуть бути їх товари в обороті або в переробці.

Предметом застави не можуть бути гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини, на які поширюється дія Закону України «Про забезпечення реа лізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Згідно п. 89.2. ст. 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або опера тивному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Відповідно до п. 89.3. ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можли во використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) кон тролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Згідно п. 89.5. ст. 89 ГІК України у разі якщо на момент складення акта опису майно ві дсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової за стави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбу тньому до погашення податкового боргу в повному обсязі. Платник податків зобов`язаний не пізніше робочого дня, наступного за днем набуття права власності на будь-яке майно, пові домити контролюючий орган про наявність такого майна. Контролюючий орган зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання зазначеного повідомлення прийняти рішення щодо включення такого майна до акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, або відмовити платнику податків у включенні такого майна до акта опису.

Керуючись п. 95.1. ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника пода тків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника подат ків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою контролюючого органу до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. У разі неможливості внесення зазначених коштів протягом того самого дня їх необхідно внести в банк наступного робочого дня. Забезпечення збереження зазначених коштів до моменту їх внесення в банк здійснюється відповідним контролюючим органом.

У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу вищенаведених приписів чинного податкового законодавства можна дійти висновку, що погашення податкового боргу платника податків з рахунок продажу майна такого платника податків, що перебуває у податковій заставі, є виключною мірою та застосовується лише тоді, коли контролюючим органом вчинено всі заходи, спрямовані на погашення податкового боргу платника податків, але такі заходи видалися марними.

Відповідно пп.93.1.1 п.93.1 ст. 93 ПК України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня, отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку.

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку.

Крім того, судом встановлено, що позивач звертався до Міністерства інфраструктури України. Згід но листа № 14132/10 від 19.02.2020 Державний навчально-виробничий заклад авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки імені маршала авіації О.І.Покришкіна» є державним комерційним підприємством, всі питання господарської діяльності якого мають вирішуватися ним самостійно. Міністерство інфраструктури не має можливості та правових підстав для передбачення коштів на погашення заборгованості ДНВЗ авіаційного профілю ЗЦЛП.

Керуючись п. 95.3. ст. 95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо на дання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника подат ків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюю чим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Отже, з урахуванням вище викладеного, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що позов Головного управління ДПС у Запорізькій підлягає задоволенню, в межах суми наявного у відповідача податкового боргу.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, відповідно до приписів ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до Державного навчально- виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки імені маршала авіації О.І.Покришкіна» (70413, Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Радянське, буд.1, ) - задовольнити.

Надати Головному управлінню ДПС у Запорізькій області дозвіл на погашення суми податкового боргу у розмірі 1 564 037,09 грн. (один мільйон п`ятсот шістдесят чотири тисячі тридцять сім гривень 09 коп.) за рахунок реалізації майна Державного навчально- виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізький центр льотної підготовки імені маршала авіації О.І.Покришкіна», що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, апеляційного оскарження,продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення виготовлено в повному обсязі 12.06.2020.

Суддя О.В. Конишева