Справа № 452/528/16-а
Суддя: Кравців В. І.
Дата ухвалення: 2016-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/528/16-а
П О С Т А Н О В А
28 березня 2016 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,
з участю секретаря Добрянського І.І.,
представника відповідача Риб`як В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 24 лютого 2016 року подав до суду адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови, винесеної 12 лютого 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченком М.І., у справі про порушення митних правил, а саме про накладення на нього, позивача, штрафу в розмірі 8 500 грн.
У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 12 лютого 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченком М.І. винесена постанова про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України за те, що він, позивач 21 грудня 2015 року ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «VW TRANSPORTER.», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , без письмового декларування та сплати митних платежів з тією умовою, що він цей автомобіль вивезе в майбутньому за межі України протягом строку, встановленого ст. 95 Митного кодексу України.
Тобто, з урахуванням ст. 95 МК України він зобов`язаний був вивезти транспортний засіб з митної території України через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» до 31 грудня 2015 року.
Однак, перебуваючи на території України, він захворів на грип і тривалий час хворів, через що він змушений був дотримуватися постільного режиму і з цього приводу звертався за медичною допомогою до лікарні, де йому було призначено амбулаторне лікування, через що не доставив цей транспортний засіб до митного органу призначення і тим самим перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на десять діб.
В подальшому, 24 січня 2016 року, на 63 км. 150 м. автодороги Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля і в результаті зіткнення автомобіль марки «VW TRANSPORTER.», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав значні механічні пошкодження через що не міг самостійно рухатися, що підтверджується довідкою Симбірського відділу поліції ГУ МП у Львівській області від 25 січня 2016 року.
Саме через несправність автомобіля, його механічні пошкодження, неможливість ним самостійно рухатися, тривалість його ремонту та відновлення він не зміг виїхати за межі митної території України у встановлений законом строк і станом на теперішній час автомобіль не придатний для експлуатації і підлягає знищенню.
Своєчасно, в строк до 10-ти днів він не вивіз автомобіль за межі митного контролю України через хворобу, що є обставиною, яка вважається непереборною силою,що підтверджується медичною довідкою, отже, у відповідності до ст.460 МК України, він вчинив порушення митних правил внаслідок дій, які не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення винесена без врахування обставин при наявності яких, ним порушено митні правила, а тому повинна бути визнана протиправною і підлягає скасуванню.
Під час судового розгляду ОСОБА_1 у підтримання своїх позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що постанова у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, оскільки позивач не вивіз у встановлений законом строк ввезений ним транспортний засіб, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення не повідомив обставин та не надав жодних документів, на які в подальшому посилається у позові, та у випадку неможливості вивезення транспортного засобу за межі митної території України з метою дотримання вимог МК України мав можливість задекларувати його в інший митний режим.
Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, ОСОБА_1 на момент складання протоколу про порушення митних правил, до митного контролю не надав.
Згідно ст. ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п. 4 наказу ДМСУ від 17.11.05 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», даний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленим у митний орган призначення до закінчення строку.
Вищевказаний транспортний засіб, ввезено ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі транзит, що не заперечується позивачем.
У своїх поясненнях наданих під час складення протоколу позивач як на підставу не вивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на факт його поломки та перебування на ремонті, однак, наведена причина порушення терміну доставки не відноситься до аварії чи непереборної сили і не може звільнити особу від відповідальності.
Відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який перемішується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.
Крім цього, відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Частиною 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.
Однак, ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили не звертався, у своїх поясненнях наданих під час складання протоколу про порушення митних правил зазначив, що не повідомив митні органи у зв`язку з тим, що не знав про необхідність повідомлення, а у позовній заяві вказав, що не повідомив митні органи у зв`язку з тим, що був хворий та перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою, однак ні під час розгляду оскаржуваної постанови ні до суду, як додаток до позовної заяви, вищенаведена довідка не надавалася.
Крім цього, перебування на амбулаторному лікуванні не позбавляє можливості повідомити митні органи про обставини не вивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу.
На підтвердження поломки вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_1 надав довідку № 076 від 24.01.2016, видану ПП «Мелькович Сергій Олексійович», яка вказує лише на те, що автомобіль перебував на ремонті, однак жодних доказів того, що ремонту транспортний засіб потребував в результаті аварії або дії обставин непереборної сили, довідка не містить, крім цього ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів, а саме на лафеті, або іншому транспортному засобі, шляхом буксирування.
Позивач не надав належних доказів, про те що транспортний засіб дійсно перебував на станції технічного обслуговування, а саме письмового договору, наряду-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту, акту передавання-приймання КТЗ (його складових частин (систем), квитанцію про оплату послуг.
У жодному із поданих позивачем документів не зазначено про виникнення будь-якої поломки транспортного засобу, а тим більше несумісної із його експлуатацією та рухом.
Як на підставу не вивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на той факт, що його автомобіль потрапив у ДТП, станом на теперішній час автомобіль не придатний для експлуатації і підлягає знищенню.
ОСОБА_1 , як додаток до позову, надано заяву від 22.02.2016 року про намір помістити транспортний засіб в режим знищення або руйнування, проте такий намір в порушення ст. 71 КАС України не підтверджений жодними доказами та зазначені дії ним не вчинені в межах строків, встановлених ст. 380 МК України, на цій заяві відсутні будь-які відмітки митниці про її отримання, окрім того, така датована вже після винесення оскаржуваної постанови, що жодним чином не впливає на її законність.
Відповідно до ч.ч. 1,3,4,8 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України.
При ввезенні товарів на митну територію України з метою подальшого їх поміщення у відповідний митний режим митний режим транзиту завершується фактичним доставленням товарів до органу доходів і зборів призначення.
Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.
Митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, з`ясувавши всі обставин у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких мотивів.
Відповідно до ст. ст. 458 та 459 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.
Згідно ст. ст. 487 та 523 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками.
Згідно ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.
Відповідно до ст. 90 цього Кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Статтею 95 МК України визначено, що встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Частиною третьою статті 470 МК України встановлено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із постанови в справі про порушення митних правил від 12 лютого 2016 року, винесеної заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченком М.І. відомо, що 29.01.2016 року о 03 год. 45 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС із Польщі до України, в`їхав автомобіль марки «VW GOLF», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .
В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що ОСОБА_1 , 21.12.2015 року через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України автомобіль марки «VW TRANSPORTER.», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).
Одночасно було встановлено відсутність у АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 29.01.2016 року.
В поясненнях громадянин України ОСОБА_1 повідомив, що 23.12.2015 року транспортний засіб «VW TRANSPORTER», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 зазнав технічної поломки і був зданий на ремонт СТО « ОСОБА_4 24.01.2016 року після успішного закінчення ремонту, прямуючи в сторону пункту пропуску для вивезення вищевказаного транспортного засобу, сталася дорожньо-транспортна пригода за його участю, внаслідок чого автомобіль не може бути вивезений за межі митної території України, оскільки потребує ремонту. Також ОСОБА_1 повідомив, про незнання необхідності повідомлення митних органів про настання вищевказаних обставин.
На момент складання протоколу громадянин ОСОБА_1 не надав жодних документів, що підтверджують поломку даного транспортного засобу, хворобу, чи інших документів, що пояснюють неможливість вивезення даного автомобіля, однак зазначив, що має такі документи та надасть їх при розгляді справи по суті.
Отже, ОСОБА_1 не доставив товар транспортний засіб марки автомобіля «VW TRANSPORTER», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , до митного органу призначення, перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на десять діб, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України накладення штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн. (а. с. 5-8).
Згідно ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом у зв`язку з поданням адміністративного позову.
Статтями ст. ст. 10 та 11 КАС України визначено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 95 та ст. 192 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу, якими є неможливість прибути до органу доходів і зборів, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення.
Згідно ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України встановлено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.
Частиною 1 ст. 95 цього Кодексу встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту у 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Позивач посилається на те, що не вивезення зазначеного автомобіля відбулося із незалежних від нього причин, а саме через хворобу, яка є обставиною, що вважається непереборною силою та в подальшому із перебуванням транспортного засобу в ремонті та у кінцевому результаті із настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 Митного кодексу України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний:
1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;
2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.
Згідно п. 2 розділу VIII. Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 аварія - це небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи, а факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.
Пунктом 3 вказаного Розділу передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.
Відповідно до п. 6 вказаного Порядку у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Разом із заявою подаються:
документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку;
примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд;
письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.
Заява розглядається митним органом, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, протягом п`яти робочих днів з дати її подання.
За результатами розгляду заяви щодо факту аварії чи дії обставин непереборної сили керівник митного органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, виносить відповідне рішення згідно з Кодексом.
Із довідки, виданої КЗ Самбірська центральна районна лікарня Рудківська районна лікарня Самбірського району ОСОБА_1 , відомо, що він знаходився на амбулаторному лікуванні в Рудківській поліклініці з 23.12.2015 року по 31.12.2015 року (а. с. 15).
Із довідки, виданої суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 від 24 січня 2016 року відомо, що автомобіль «VW TRANSPORTER.», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходився на ремонті з 23.12.2015 року по 24.01.2016 року СТО м. Старий Самбір, вул. Лева Галицького, 42 Б.(а.с.16).
Правовими нормами щодо відносин по ремонту транспортних засобів є Правила надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 року, які регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), згідно яких послуги з технічного обслуговування і ремонту надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція).
Відповідно до п. 7 розділу 5 Правил, документами, що підтверджують надання послуг є: акт передавання-приймання колісного транспортного засобу (його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту; наряд-замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності) та замовником; документ, що підтверджує оплату послуг; рахунок-фактура; податкова накладна (для юридичних осіб).
Згідно п. 8 розділу 7 Правил виконавець після виконання робіт надає замовнику такі документи: рахунок-фактуру, наряд-замовлення, накладну, квитанцію, тощо (окремо пов`язані з виконанням технічного обслуговування (крім гарантійного) та окремо пов`язані з виконанням ремонту); гарантійний талон (один примірник); додатки до експлуатаційної документації у випадках, зазначених у пункті 7 розділу VI цих Правил, а також пункті 7 цього розділу; довідку-рахунок на складові частини, придбані й установлені виконавцем на колісний транспортний засіб; довідку про колір (основний колір) колісного транспортного засобу, якщо цей колір змінено під час ремонту; приймально-здавальний акт виконавця, який має право на випробування систем живлення колісного транспортного засобу з газобалонного обладнання і виконав ці випробування.
Також із довідки № 04259847 про дорожньо-транспортну пригоду відомо, що 24 січня 2016 року на автодорозі Т-14-11, Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий, 63 км, 150 м. сталася дорожньо-транспортна пригода і виді зіткнення за участю транспортний засіб «VW TRANSPORTER.», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Volkswagen Caddy, номерний знак НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_5 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження ( а. с. 12).
Однак, перебування на амбулаторному лікуванні не позбавляло ОСОБА_1 можливості повідомити митний орган про обставини поломки вказаного транспортного засобу, після його поломки він не звернувся до митного органу з письмовою заявою, яка б містила відомості про ідентифікацію транспортного засобу, а також не повідомив митний орган про час, місце, обставини та наслідки аварії, яка сталася 24.01.2016 року, доказів на підтвердження обставин, які перешкодили його зверненню до митного органу не надав, із довідки ПП « ОСОБА_4 » не видно з якої причини транспортний засіб перебував на ремонті, а також що поломка автомобіля унеможливлювала його доставляння до митного органу.
Таким чином ОСОБА_1 на транспортний засіб «VW TRANSPORTER.», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевищив термін перебування під митним контролем більше ніж на десять діб.
Відповідно до ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.
Згідно ч. 3 ст. 102 цього Кодексу при ввезенні товарів на митну територію України з метою подальшого їх поміщення у відповідний митний режим митний режим транзиту завершується фактичним доставленням товарів до органу доходів і зборів призначення.
Також згідно ч. 8 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
У разі припинення митного режиму транзиту згідно з частиною восьмою цієї статті вивезення товарів за межі митної території України не вимагається, а гарантії, надані відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 92 цього Кодексу, підлягають поверненню (вивільненню).
Із заяви від 22.02.2016 року відомо, що ОСОБА_1 повідомив Львівську митницю ДФС про те, що ввезений ним транспортний засіб марки автомобіля «VW TRANSPORTER.», VIN № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в режимі «транзит» є знищений, а також просить розмістити даний товар у митний режим знищення, однак, відсутнє підтвердження про те, що вказана заява отримана адресатом, крім цього надіслана вона вже після того, як було винесено оскаржувану постанову ( а. с. 14).
Відповідно до ч. 6 ст. 380 МК України у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.
Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ураховуючи наведене, немає підстав для висновку про те, що відповідач незаконно виніс вказану постанову та наклав адміністративне стягнення.
Керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163, 1712 КАС України, суд
Відмовити за недоведеністю позовних вимог у позові ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя