Справа № 280/1197/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року о 14 год. 22 хв.Справа № 280/1197/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Півоварової В.П.

представника позивача Дерев`янко Д.В.

представника відповідача Радової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Електрик»

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Електрик» (далі-позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 13.12.2019 № та №.

Ухвалою суду від 02.03.2020 судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.04.2020.

Ухвалою суду від 01.04.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 13.05.2020.

Ухвалою суду від 13.05.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд адміністративної справи по суті на 02.06.2020.

02.06.2020 в судовому розгляді справи оголошено перерву до 09.06.2020.

В судовому засіданні 09.06.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов хибних висновків про те, що ТОВ «Глобал Електрик» не отримувало товари, роботи, послуги від контрагентів постачальників ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей» та ТОВ «Авілл», а також те, що ТОВ «Глобал Електрик» не включило до рядку 2240 «Інші доходи» фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва вартість товарів, робіт послуг безоплатно отриманих від невідомих осіб (занизило доходи), що призвело до заниження податку на прибуток. Позивач зазначає, що Акт перевірки не тільки не містить висновку про завищення витрат позивачем, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування, а навіть не містить такого розділу як «Витрати». Зазначає, що згідно акту перевірки, не завищення витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей» та ТОВ «Авілл» призвело до визначення податкового зобов`язання, а заниження доходів позивачем по взаємовідносинам з «невідомими особами» щодо безоплатно отриманих товарів, робіт (послуг). Позивач вказує, що контролюючий орган під час перевірки не зменшував суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток та не визначав позивачу податкове зобов`язання з податку на прибуток через неправомірне формування витрат підприємства по господарським операціям саме з ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей» та ТОВ «Авілл» при визначенні фінансового результату до оподаткування. Також, позивач вказував на те, що оскільки визнання контролюючим органом нереальності господарських операцій з ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей» та ТОВ «Авілл» не призвело до зміни структури задекларованих витрат підприємства та донарахування податкових зобов`язань саме з цього приводу, то позивач не оскаржує ці висновки про нереальність господарських операцій, як такі, що не призвели до донарахування податкових зобов`язань.

Крім того, позивач посилався на те, що Акт перевірки не містить жодного посилання на будь-які первинні документи, що складені по господарським операціям з безоплатно отриманих послуг (робіт). Вказує, що висновок контролюючого органу про те, що позивачем протиправно не відображено в податковій звітності господарські операції, що не підтверджені жодним первинним документом, є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень відповідач послався на те, що перевіркою встановлено порушення платником вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 40823 грн. та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування на загальну суму 155485 грн., п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.7, п.201.10 ст. 201 ПКУ в результаті чого занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету на суму 50917 гривень. Зазначає, що вказані порушення виникли у зв`язку із не підтвердженням під час проведення документальної позапланової перевірки здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей», ТОВ «Авілл». Відповідач вказував на те, що платником податків до перевірки не було надано усіх необхідних документів необхідних для підтвердження господарських операцій з ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей», ТОВ «Авілл», а ті документи, що були надані містили суттєві недоліки, які вказували на відсутність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей», ТОВ «Авілл». Також представник відповідача посилався на вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у справі №331/1690/19 (провадження №1-кп/331/359/2019) від 18.04.2019, яким на переконання відповідача підтверджено те, що контрагенти позивача фактично не здійснювали господарську діяльність.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала позицію викладену у відзиві та просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 09.09.2019 по 13.09.2019 співробітниками ГУ ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Глобал Електрик» (), за результатами якої складено Акт перевірки від 20.09.2019 №23/08-01-05-06/33961559.

В Акті перевірки від 20.09.2019 №23/08-01-05-06/33961559 контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «Глобал Електрик»:

1. п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого:

занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 40823,00 грн., у т.ч. по періодах: за 2016 рік на суму 28740 грн., за 2017 рік на суму 12083 грн.;

завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування на загальну суму 155485 грн., в т.ч. по періодах: за 2016 рік на суму 155485 грн.;

2. п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого: занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету (р.18.1 декларації) у періоді, що перевірявся, у загальній сумі 50917 грн., в т.ч. по періодах: серпень 2016 року 4847 грн., вересень 2016 24540 грн., жовтень 2016 4504 грн., грудень 2016 року 3600 грн., лютий 2017 року 13425 грн.

На підставі висновків Акту перевірки від 20.09.2019 №23/08-01-05-06/33961559, 13.12.2019 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення рішення:

№, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 155485,00 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 51028,75 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням 40823,00 грн. та 10205,75 грн. за штрафними санкціями.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що однією з підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень були висновки контролюючого органу про те, що позивач не отримував товари, роботи, послуги від контрагентів постачальників ТОВ «Промторг Інвест» (), ТОВ «Старвей» () та ТОВ «Авілл» ().

Разом з тим, суд зазначає, що зазначене твердження контролюючого органу спростовується наданими до матеріалів справи видатковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними, тощо, які містяться в матеріалах справи (а.с.55-113).

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей» та ТОВ «Авілл» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про неотримання товарів послуг/послуг від ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей» та ТОВ «Авілл».

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей» та ТОВ «Авілл» не дійсними.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

При цьому, суд зазначає, що основні доводи контролюючого органу про неотримання позивачем товарів/послуг від ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей» та ТОВ «Авілл» ґрунтувались на вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2019 по справі №331/1690/19 (провадження №1-кп/331/359/2019).

Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.11.2019 по справі №331/1690/19 скасовано вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2019 щодо ОСОБА_1 і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

В свою чергу, ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04.06.2020 по справі №331/1690/19 кримінальні провадження №0000018 від 30.01.2018 та №0000154 від 21.03.2017 відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.205, ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.2 ст.205, ч.3 ст.27, ч.1 ст.205, ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 КК України закрито на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.

Отже, оскільки вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 18.04.2019 по справі №331/1690/19 (провадження №1-кп/331/359/2019) скасовано, а кримінальні провадження закрито, то обставини встановлені в ході досудового розслідування не можуть бути самостійною підставою для посилань контролюючого органу щодо порушення позивачем положень Податкового кодексу України.

Стосовно посилань відповідача на недоліки у товарно-транспортних накладних, суд зазначає, що товарно-транспорті накладні для операцій з купівлі-продажу товарів не є тими документами на підставі яких формуються показники бухгалтерської та податкової звітності, а відповідно і не впливають на правомірність їх формування.

Так само суд відхиляє посилання відповідача на те, що у видаткових накладних наданих на перевірку не були зазначені всі реквізити, що характеризують господарські операції, зокрема не зазначені ПІБ, посади, тощо, осіб, якими складено відповідні документи. Суд зазначає, що певні недоліки у первинних документах не можуть свідчити про відсутність здійснення господарської операції, оскільки такі документи в першу чергу повинні відображати зміст господарської операції, а формальні недоліки не повинні впливати на зміст операції.

Первинні документи повинні досліджуватись контролюючим органом у сукупності, а перевірці підлягає саме зміст господарської операції та те чи призвели такі до зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі підприємств учасників господарської операції.

Також, суд вважає правильним твердження позивача про те, що товари/послуги отримані позивачем від ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей» та ТОВ «Авілл» не можуть вважатися безоплатно отриманими в силу положень пп.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України, оскільки законом до безоплатно наданих товарів, робіт, послуг віднесено:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

В свою чергу, надані ТОВ «Промторг Інвест», ТОВ «Старвей» та ТОВ «Авілл» позивачу послуги були оплачені позивачем, у зв`язку з чим не підпадають під визначення безоплатно отриманих.

Суд зауважує, що у пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим такі рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Електрик» (69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд.7, кв.81, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 13.12.2019 № та №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Електрик» судовий збір в розмірі 3097,71 грн. (три тисячі дев`яносто сім гривень 71 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 15.06.2020.

Суддя І.В. Новікова