Справа № 280/3130/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 червня 2020 року Справа № 280/3130/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Стовбур А.Ю., розглянувши за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (02002, м.Київ, вул.Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (49044, м.Дніпро, вул.Якова Самарського, буд.12А; ),

про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (далі відповідач, приватний виконавець Дорошкевич В.Л.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (далі третя особа, ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ»), в якій позивач просив суд:

1) визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №61723887 про стягнення з позивача на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в розмірі 25 520,00 грн. на підставі Виконавчого напису №5076 від 30.03.2020 виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В.;

2) визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 06.04.2020 про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням №61723887 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрати виконавчого провадження, штрафів у розмірі 29072,00 грн.

Крім того, до вирішення питання про відкриття провадження у справі, 18.05.2020 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій збільшив позовні вимоги, та додатково просить суд зобов`язати відповідача здійснити дії по поверненню грошових коштів у розмірі 24 620,00 грн. на рахунок позивача № НОМЕР_2 в АТ КБ ПриватБанк» в якості часткової сплати за виконавчим написом №5086 від 30.03.2020, виданим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ».

В обґрунтування позовних вимог позивач з посиланням на норми Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) зазначає, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Вважає, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження порушено вимоги Закону №1404-VIII, оскільки позивач зареєстрований та проживає у місті Запоріжжі, майна у місті Києві не має. Вказує, що в межах вказаного виконавчого провадження відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника та вчинено дії щодо списання з його рахунку коштів у розмірі 24 620,00 грн. Оскільки відповідачем неправомірно відкрито спірне виконавче провадження, позивач вважає, що підлягає скасуванню й оскаржувана постанова про арешт коштів боржника, а стягнута сума має бути повернута відповідачем. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 14.05.2020 задоволено клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову. Зупинено стягнення за виконавчим документом - написом №5076 від 06.04.2020, виданим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в розмірі 25 520,00 грн. у виконавчому провадженні №61723887, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., до набрання законної сили судовим рішенням в даній справі.

Ухвалою суду від 18.05.2020 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 02.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст.ст.12, 257, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Призначено судове засідання на 11.06.2020.

11.06.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№27078), в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 03.04.2020 ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» звернулося до приватного виконавця Дорошкевич В.В. із заявою №б/н від 30.03.2020 про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №5076 від 30.03.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 25 520,00 грн. У вказаному виконавчому написі було вказано місце проживання боржника: АДРЕСА_2 . У зв`язку з цим, керуючись статтями 26, 24 Закону №1404-VIII, приватним виконавцем 06.04.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61723887. Звертає увагу, що чинною редакцією Закону №1404-VIII не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що місце реєстрації не є підтвердженням того, що особа проживає за даною адресою, тому зазначена адреса у паспорті позивача не є підтвердженням того, що ОСОБА_1 на день відкриття виконавчого провадження проживала саме у місті Запоріжжя, адже норми чинного законодавства вказують на те, що громадяни України мають право вільно пересуватися по території України та право вільного вибору місця проживання без офіційної реєстрації. Крім того, вважає що визнання протиправною постанови про арешт коштів боржника є недоцільним, оскільки 12.05.2020 відповідачем винесено постанову про зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунках позивача відкриті в АТ КБ «Приватбанк». На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, 11.06.2020 звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до статті 268 КАС України, причини неявки суду не повідомив, заяв або клопотань не подавав.

Третя особа, у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином у відповідності до статті 268 КАС України, причини неявки суду не повідомила, заяв або клопотань не подала. Правом на подання пояснень щодо позову та/або відзиву не скористалася.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, розгляд справи здійснено у письмовому провадженні за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 12.06.2020 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 06.04.2020 про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням №61723887.

На підставі наявних матеріалів судом встановлено такі обставини.

30.03.2020 Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований за №5076, про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в розмірі 25 520,00 грн.

03.04.2020 ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» подало до Приватного виконавця ОСОБА_2 . заяву про примусове виконання рішення, в якій просило:

- відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем за №5076 від 30.03.2020, про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в розмірі 25 520,00 грн.;

- накласти арешт на все рухоме майно, грошові кошти на банківських рахунках боржника в межах заборгованості;

- у випадку встановлення доходу боржника, яким є ОСОБА_1 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

Також в заяві про примусове виконання рішення вказані реквізити стягувача, на які мають перераховуватися авансовий внесок та стягнуті з боржника грошові кошти.

У якості додатку до заяви про примусове виконання рішення зазначені платіжне доручення про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису та копія довіреності представника стягувача.

06.04.2020 Приватний виконавець Дорошкевич В.Л. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №61723887 з примусового виконання виконавчого напису №5076, виданого 30.03.2020.

Відкриваючи виконавче провадження, відповідач керувався ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону №1404-VIII.

В рамках виконавчого провадження №61723887 відповідач, крім іншого, 06.04.2020 виніс постанову про арешт коштів боржника, якою наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться, на рахунках накладення арешту та/або звернення стягення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 29 072,00 грн.

Відповідно до меморіального ордеру №K051NO2RY від 12.05.2020 з рахунку № НОМЕР_2 платник ОСОБА_1 , переведено суму коштів у розмірі 24 620,00 грн. на рахунок НОМЕР_3 отримувач Приватний виконавець ОСОБА_2 , призначення платежу: часткова сплата за виконавчим написом №5086 від 30.03.2020.

На підставі заяви позивача про зняття арешту з рахунку, який є зарплатним/пенсійним (із спеціальним режимом використання), 12.05.2020 відповідач виніс постанову про зняття арешту з коштів, якою зняв арешт з коштів на рахунках № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що виконавче провадження відкрито відповідачем протиправно, не за місцем його проживання чи перебування, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII (тут й надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 4 Закону №1404-VIII встановлені вимоги до виконавчого документу та підстави, за яких виконавчий документ повертається стягувачу.

Так, за приписами пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до положень статті 5 Закону №1404-VIII приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Отже, враховуючи положення статей 3, 5 Закону №1404-VIII, приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Стаття 24 Закону №1404-VIII визначає місце виконання рішення, зокрема частиною 2 цієї статті передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

За приписами статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення, в якій стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Як зазначено у статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII) приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що чинним законодавством визначено вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність, та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Таким чином, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місце знаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на який розповсюджується компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що ОСОБА_1 з 14.07.2011 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, місце реєстрації зазначено в її паспорті.

У виконавчому написі нотаріуса від 30.03.2020 №5076 та у заяві ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» про примусове виконання рішення від 03.04.2020 адресу місця реєстрації боржника визначено АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації з відкритих джерел - Єдиного реєстру приватних виконавців України, розміщеного на сайті https://erpv.minjust.gov.ua, виконавчим округом приватного виконавця Дорошкевич В.Л. визначено місто Київ.

З матеріалів справи вбачається, що приймаючи виконавчий напис нотаріуса від 30.03.2020 №5076 до виконання, відповідач виходив з того, що у вказаному виконавчому документі та у заяві стягувача про примусове виконання рішення зазначено фактичне проживання боржника за адресою: АДРЕСА_4 .

На цій підставі Приватний виконавець Дорошкевич В.Л. відкрила спірне виконавче провадження у місті Києві.

Разом з тим, суд зазначає, що матеріали справи, в тому числі заява стягувача про примусове виконання рішення не містить доказів, які б підтверджували фактичне проживання боржника за вказаною адресою у місті Києві.

Як зазначалось вище, частиною 3 статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з частиною 5 статті 24 Закону №1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Суд зазначає, що у виконавчому документі вказано місце реєстрації позивача у місті Запоріжжі, про що було відомо відповідачу на час прийняття заяви про примусове виконання рішення.

Крім того, у Договорі про надання кредиту 271774В від 18.09.2019, на підставі якого вчинено виконавчий напис нотаріуса, відсутня інформація про жодну іншу адресу реєстрації та/або проживання позивача, окрім адреси у м.Запоріжжі.

Відповідачем не надані доказів вжиття заходів у відповідності до положень статті 24 Закону №1404-VIII щодо перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території Запорізької області.

Таким чином, оскільки наявні в матеріалах справи матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких документальних доказів фактичного проживання боржника ОСОБА_1 , або знаходження належного йому майна у місті Києві, що надавало б відповідачу підстави прийняти до виконання виконавчий напис та відкрити виконавче провадження з його примусового виконання, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача компетенції з примусового виконання виконавчого напису нотаріусу №5076 від 30.03.2020 та, відповідно, відсутність правових підстав для винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Посилання відповідача на те, що чинне законодавство не покладає на виконавця обов`язку здійснювати перевірку місця проживання боржника до відкриття виконавчого провадження, в контексті спірних правовідносин є незмістовними з тих підстав, що виконавцем у будь-якому разі порушено вимоги Закону №1404-VIII в частині відкриття виконавчого провадження не за місцем виконання, оскільки матеріали справи не містять доказів проживання позивача у місті Києві, а саме лише зазначення у виконавчому документі інформації про проживання боржника у місті Києві без відповідного підтвердження не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документу не за місцем виконання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження №61723887 від 06.04.2020 є протиправною, необґрунтованою та такою, що прийнята без врахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що постанова про відкриття виконавчого провадження №61723887 від 06.04.2020 є протиправною та підлягає скасуванню, постанова про арешт коштів боржника від 06.04.2020 (ВП №61723887) винесена на її виконання, також підлягає скасуванню.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про недоцільність визнання постанови про арешт коштів боржника від 06.04.2020 (ВП №61723887) з посиланням на винесення постанови про зняття арешту з коштів від 12.05.2020 (ВП №61723887), з огляду на таке.

Так, постановою від 06.04.2020 про арешт коштів боржника, відповідачем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться, на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1

12.05.2020 відповідач виніс постанову про зняття арешту з коштів, якою зняв арешт з коштів на рахунках із спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

Тобто вищезазначеною постановою відповідач виправив допущену помилку щодо накладення арешту на грошові кошти на рахунках зі спеціальним режимом використання, на які в силу закону заборонено звертати стягнення та накладати арешт.

Таким чином, постанова Приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про арешт коштів боржника від 06.04.2020, якою накладено арешт на всі грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення вказаної постанови є такою, що не вичерпала свою дію на час судового розгляду та порушує права позивача.

Щодо позовних вимог, про зобов`язання відповідача здійснити дії по поверненню грошових коштів у розмірі 24 620,00 грн. на рахунок позивача № НОМЕР_2 в АТ КБ ПриватБанк» в якості часткової сплати за виконавчим написом №5086 від 30.03.2020, виданим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В порядку адміністративного судочинства здійснюється захист уже порушених прав особи (при цьому, між сторонами уже виникли правовідносини, з яких у свою чергу виник публічно-правовий спір), а не захист від можливих порушень прав у майбутньому.

Враховуючи те, що підставою для вчинення дій по поверненню стягнутих грошових коштів з рахунку позивача є дане рішення суду, то у відповідача були відсутні підстави для вчинення таких дій, оскільки останній вважає, що ним правомірно відкрито спірне виконавче провадження та вчиняються виконавчі дії.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Проте, у даному випадку зобов`язання відповідача вчинити дії по поверненню коштів на рахунок позивача є передчасним, оскільки ні позивачу, ні суду не відомо чи після набрання даним рішенням законної сили, відповідачем буде відмовлено позивачу у добровільному вчиненні дій щодо повернення стягнутої суми.

Суд наголошує, що лише після набрання вказаним рішенням законної сили у відповідача виникне обов`язок щодо повернення безпідставно стягнутої суми, тому на думку суду, у даному випадку позовна вказана вимога позивача спрямована на майбутній захист його прав, свобод та інтересів, які на час розгляду судом даної справи не були порушені, а тому, відповідно, така вимога заявлена передчасно.

Крім того, повернення безпідставно стягнутих сум у виконавчому провадженні має певні особливості, передбачені чинним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 45 №1404-VIII розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення (частина 2).

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (частина 3).

Згідно з частиною 1 статті 27 №1404-VIII виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі Порядок №787)

Виконавчий збір (основна винагорода) є збором і є доходом бюджету, відповідно, на нього поширюється дія Порядку №787.

Згідно з пунктом 5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно, для стягнення позивачем помилково сплачених коштів відповідач має звернутися з відповідним поданням до органів казначейства, а позивач має ініціювати вказане питання шляхом подання відповідного звернення.

На підставі вищезазначеного, в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сукупність вищенаведених встановлених обставин справи дає підстави визнати позовні вимоги частково обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 522,40 грн.

Також позивачем сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 630,60 грн.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 312,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246, 255, 272, 287, п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №61723887 від 6 квітня 2020 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про арешт коштів боржника ВП 61723887 від 6 квітня 2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 312,20 грн. (дві тисячі триста дванадцять гривень. 20 коп.)

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

З урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, місцезнаходження: 02002, м.Київ, вул.Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ», місцезнаходження: 49044, м.Дніпро, вул.Якова Самарського, буд.12А; .

Повне судове рішення виготовлено 12.06.2020.

Суддя М.О. Семененко