Справа № 620/1043/20
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/1043/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом (зі змінами) до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі також - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 189438 від 10.03.2020 у сумі 17 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постанова про застосування штрафу є необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки за результатами контрольного зважування складено акт про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Загальна маса автомобілю при зважуванні не вказана в акті, також не вказано взагалі яких саме габаритно-вагових норм було допущено перевищення. Позивач вказує, що перевозив кукурудзу, яка може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. Також вказує, що Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі не розповсюджується на транспортні засоби з вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі в процесі руху (сипучі вантажі). Зазначає про відсутність доказів, що габаритно-ваговий контроль позивача здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях, та здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства, та яких саме габаритно-вагових норм було допущено перевищення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

21.04.2020 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду витребувано письмові докази у даній справі.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки за результатами проходження габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено, що навантаження на одиночну вісь транспортного засобу складає 12,52 т при нормативному значенні 11,0 т. Таким чином, вагові параметри навантаження на одиночну вісь перевищило на 13,82 %. Стверджує, що відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні вантаж не повинен зміщуватись під час руху. Також зазначає, що на законних підставах транспортний засіб позивача віднесено до великовагових та складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів, в якому розраховується плата за проїзд автомобільними дорогами України транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в розмірі 485,19 євро. За результатами розгляду справи про правопорушення відносно позивача винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

14.05.2020 позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, оскільки визначення загальної маси автомобіля здійснювалося вагами, які не можна застосовувати для зважування транспортних засобів вагою понад 30000 кг (30 тонн), оскільки діапазон зважування таких ваг знаходиться в межах від 500 кг (0,5 тонни) до 30000 кг (30 тонн). Перевищення граничних меж зважування допущено в 13870 кг. Таким чином, не можна достовірно встановити яка гранично допустима похибка при зважуванні окремо кожної осі автомобіля. Пристрій, на якому проводили контрольне зважування автомобіля позивача не передбачений для окремого осьового зважування та зважування транспортних засобів, що перевозять рідкі (сипучі) вантажі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM 460, вантажний сідловий тягач, державний номерний знак НОМЕР_2 є власністю позивача (а.с.15-16).

24.01.2019 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Одеській області на а/д М-05 Київ Одеса проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_2 та проведено зважування. Після проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Одеській області встановлено, що навантаження на одиночну вісь транспортного засобу складає 12,52 т при нормативному значенні 11,0 т.

В зв`язку з перевищенням вагових параметрів навантаження на одиночну вісь на 13,82 % транспортний засіб позивача віднесено до великовагових, про що 24.01.2020 складено акт № 205229 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів від 24.01.2020, в яких зафіксовано перевезення вантажу із перевищенням встановленого осьового навантаження без відповідного дозволу. Водія з вказаним актом було ознайомлено, від пояснень та підпису останній відмовився (а.с.6-7).

Повідомленням Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області від 10.02.2020 № 12635/41/24-20 позивач був повідомлений про розгляд 10.03.2020 справи про порушення ним законодавства про автомобільний транспорт (а.с.67).

Як слідує з матеріалів справи відповідно до умов договору найму (оренди) транспортного засобу від 19.02.2020 позивач (Наймодавець) передає у строкове платне користування Товариству з обмеженою відповідальністю агропромислова компанія «Магнат» (Наймач), зокрема, транспортний засіб марки RENAULT, модель MAGNUM 460, вантажний сідловий тягач, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 (а.с.12-14).

Згідно заяви позивача від 10.03.2020 останньому надано копії актів та протоколу зважування (а.с.68).

Заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області 10.03.2020 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт прийнято постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 189438, якою стягнуто з позивача штраф у сумі 17000,00 грн (а.с.5).

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною другою статті 29 Закону України Про дорожній рух передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог частин першої та четвертої статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України Про автомобільний транспорт визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац чотирнадцятий частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт).

Згідно пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі Правила № 30), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил № 30).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

З аналізу вищевикладених норм чинного законодавства слідує, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

При цьому суд зазначає, що пункт 5 Правил № 30, який передбачає, що рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними, і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9 - 13 цих Правил), здійснюється без дозволу, не надає права на рух автомобільними дорогами транспортних засобів з перевищенням виключно осьових навантажень без відповідного дозволу.

Так, постановою Кабінету Міністрів України Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування від 27.06.2007 № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (пункт 15 Порядку № 879).

Згідно пункту 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Також за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно пункту 16 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Пункт 21 Порядку № 1567 передбачає, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Як встановлено судом, відповідачем було здійснено перевезення, при якому осьове навантаження на одиночну вісь транспортного засобу складає 12,52 т при нормативному значенні 11,0 т без дозволу, який дає право на рух автодорогами України, виданого уповноваженим компетентним органом.

Відповідно до пунктів 26-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Щодо посилання позивача на той факт, що даний транспортний засіб використовується ТОВ АПК «Магнат» на підставі Договору найму (оренди) транспортного засобу, який здійснював 24.01.2020 перевезення вантажу (зерно кукурудзи насипом) та щодо відповідності обладнання відповідача вимогам Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, суд зазначає таке.

Майданчик, на якому проводилось зважування, в повній мірі відповідає вимогам технологічних регламентів здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів на автомобільних дорогах загального користування, що засвідчено в акті обстеження від 26.06.2018 (а.с.63).

Зважування проводилося на габаритно-ваговому комплексі, який утримується в робочому стані та відповідає законодавству в сфері стандартизації, метрології та сертифікації, згідно сертифікату відповідності від 27.10.2017, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 15.02.2019 та результатів повірки (а.с.64-66).

При перевірці 24.01.2020 встановлено, що транспортний засіб згідно свідоцтва про реєстрацію та зі слів водія є власністю та використовується позивачем. Жодних документів, які б підтверджували факт використання транспортного засобу іншим перевізником при перевірці не надано. Водій транспортного засобу ознайомлений з зазначеним актом, але жодного заперечення у відповідній графі акту щодо невірного визначення перевізника не зробив і взагалі від підпису відмовився.

Щодо наданого позивачем Договору найму (оренди) транспортного засобу, укладеного з ТОВ АПК «Магнат» (Наймач), необхідно зазначити, що факт порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт зафіксовано 24.01.2020, а вказаний договір укладено 19.02.2020, тобто вже після проведеної перевірки, на підставі якої винесено оскаржувану постанову (а.с.12-14).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що наведеними вище нормативними актами не передбачається можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу (зерно кукурудзи насипом).

Так, згідно чинного законодавства та жодними вітчизняним чи міжнародним нормативним документом не передбачені виключення з Правил дорожнього руху України щодо правильності розміщення та кріплення вантажу при перевезенні подільних (в тому разі сипучих) вантажів.

Переміщення ватажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

При цьому, суд зазначає, що законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що еквівалентно 220 кг на одинарну вісь, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого (кукурудзи), який під час транспортування здатний зсуватися.

Завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси до 40 т, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Щодо посилання позивача на відсутність затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, то суд зазначає, що оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України Про дорожній рух, статті 33 Закону України Про автомобільні дороги визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, то відповідачем правомірно складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом та, в подальшому, винесено спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу. Крім того, позивачем не наведено жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасуванням пункту 19 Порядку № 879, який до 08.09.2017 передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Таким чином, враховуючи підтвердження факту перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за відсутності відповідного дозволу або документу про внесення плати за проїзд транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень, що є порушенням законодавства про автомобільний транспорт, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 189438 від 10.03.2020.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, ).

Повне судове рішення складено 11.06.2020.

Суддя О.М. Тихоненко