Справа № 640/14852/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року м. Київ №640/14852/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомГромадської організації «Всеукраїнська асоціація прийомних батьків»
до Міністерства соціальної політики України
провизнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулася Громадська організація «Всеукраїнська асоціація прийомних батьків» (далі також - позивач) з позовом до Міністерства соціальної політики України (далі також - відповідач, Мінсоцполітики), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України, яка полягає в недотриманні обов`язку оприлюднити проект постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №552 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплати послуг із здійснення патронату над дитиною та виплати соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, підтримки малих групових будинків» у встановлений 20-денний термін;

- зобов`язати Міністерство соціальної політики України вжити заходів щодо недопущення в подальшому порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо своєчасного оприлюднення проектів нормативно-правових актів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позовні вимоги вмотивовано протиправною бездіяльністю Міністерства соціальної політики України як розробником нормативно-правового акту щодо опублікування проекту постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №552 «Деякі питання виплати державної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплати послуг із здійснення патронату над дитиною та виплати соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, підтримки малих групових будинків» у встановлений частиною третьою статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» 20-денний термін.

Така протиправна бездіяльність відповідача позбавила позивача права реалізувати гарантоване законодавством право щодо ознайомлення з проектом вищевказаного нормативно-правового акту, його обговорення та можливості вплинути на його зміст.

У подальшому позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. за подання до суду адміністративного позову.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в його задоволенні, стверджуючи про його необґрунтованість, оскільки для оприлюднення проекту вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою його обговорення громадськістю не було визначених законодавством підстав. Зокрема, позивач з пропозицією щодо проведення консультацій з громадськістю з питань, які врегульовуються вищевказаним нормативно-правовим актом, до Міністерства соціальної політики України не звертався. Також позивач не звертався до відповідача із запитом про проведення відповідної громадської експертизи проекту вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України.

Крім того, згаданою постановою Кабінету Міністрів України лише технічно враховано норми, які вже встановлені Законом України від 22.11.2018 №2621-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України», у зв`язку з чим проект цієї постанови не ініціювався для громадського обговорення.

Водночас згаданим нормативно-правовим актом покращено грошове забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам, тому це питання не є обов`язковим для громадського обговорення.

Проект постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №552 погоджено із Громадянською спілкою «Всеукраїнське громадське об`єднання «Національна асамблея людей з інвалідністю», Всеукраїнською спілкою громадських організацій «Конфедерація громадських організацій інвалідів України».

Відтак Міністерство соціальної політики України вважає, що діяло в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, та не порушувало права та інтереси позивача.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд встановив, що відповідно до витягу із статуту Громадської організації «Всеукраїнська асоціація прийомних батьків», затвердженого установчими зборами засновників названої громадської організації 27.03.2019, протокол №1, Громадська організація «Всеукраїнська асоціація прийомних батьків» є добровільною громадською організацією, яка об`єднує громадян України на основі спільності інтересів для реалізації мети та завдань, передбачених цим Статутом.

Основною метою організації є реалізація права кожної дитини на виховання в сім`ї та права громадян на влаштування до своїх сімей дітей, які цього потребують, допомога, підтримка і захист прав та інтересів усиновителів, батьків, які вирішили створити прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, стати опікуном, піклувальником, патронатним вихователем, а також захист законних соціальних, економічних, соціально-культурних та інших інтересів своїх членів.

Основним завданням організації є надання психологічної, правової, моральної, матеріальної та іншої допомоги усиновителям, прийомним батькам, батькам-вихователям, опікунам, піклувальникам, патронатним вихователям, дітям-сиротам та дітям, позбавлених батьківського піклування, які її потребують.

Статутом передбачено право організації брати участь у порядку, визначеному законодавством, у розробці проектів нормативно-правових актів, що видаються органами державної влади, органами місцевого самоврядування і стосуються сфери діяльності громадського об`єднання та важливих питань державного і суспільного життя.

Законом України від 22.11.2018 №2621-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України» доповнено перелік видатків бюджету, що здійснюються за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на соціальний захист та соціальне забезпечення, видатками на малі групові будинки.

З метою приведення у відповідність існуючого механізму надання відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом Міністерством соціальної політики України розроблено проект постанови Кабінету Міністрів України №552 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплати послуг із здійснення патронату над дитиною та виплати соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, підтримки малих групових будинків».

Указаним нормативно-правовим актом затверджено:

- Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принцип «гроші ходять за дитиною», оплату послуг із здійснення патронату над дитиною та виплату соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, підтримку малих групових будинків.

Ці Порядок та умови визначають механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплату послуг із здійснення патронату над дитиною та виплату соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, на підтримку малих групових будинків (далі - субвенція);

- Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», підтримку малих групових будинків.

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях (далі - державна соціальна допомога), грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях (далі - грошове забезпечення) за принципом «гроші ходять за дитиною», а також сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за батьків-вихователів і прийомних батьків, які здійснюються за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплату послуг із здійснення патронату над дитиною та виплату соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, на підтримку малих групових будинків.

26.06.2019 на засіданні Кабінету Міністрів України прийнято постанову №552 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплати послуг із здійснення патронату над дитиною та виплати соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, підтримки малих групових будинків».

Однак, проект указаного нормативно-правового акту Міністерством соціальної політики України на його веб-сайті не оприлюднювався, що останнім не заперечується.

Стверджуючи, що наведене свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №423 (далі - Положення №423), Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального діалогу, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім`ї, протидії торгівлі людьми, захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, зокрема забезпечення їх психологічної реабілітації, санаторно-курортного лікування, технічними та іншими засобами реабілітації, житлом, надання освітніх послуг, організації поховання, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, та учасників антитерористичної операції, у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Мінсоцполітики є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, надання гуманітарної допомоги.

Пунктом 2 Положення №423 визначено, що Мінсоцполітики у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно з підпунктами 1 та 2 пункту 4 Положення №423 Мінсоцполітики відповідно до покладених на нього завдань:

- узагальнює практику застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавчих актів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України та в установленому порядку вносить їх на розгляд Кабінету Міністрів України;

- розробляє проекти законів та інших нормативно-правових актів з питань, що належать до його компетенції.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 3 цього Закону право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньо-організаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Частинами другою та третьою цієї ж статті встановлено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Зміст наведених вище правових норм дає підстави суду стверджувати, що реалізація відповідним розпорядником обов`язку оприлюднити на своєму веб-сайті інформацію про розроблений ним нормативно-правовий акт не пізніше як за 20 робочих днів до дати його розгляду залежить від того, чи підлягає такий проект обговоренню.

Суд не погоджується з доводами відповідача стосовно відсутності у нього обов`язку оприлюднити на своєму веб-сайті розроблений ним проект вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України, що обґрунтовується наступним.

Відповідно до параграфу §42 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 №950 (далі - Регламент КМУ), розробник організовує громадське обговорення проектів актів Кабінету Міністрів України, що мають важливе суспільне значення і стосуються прав та обов`язків громадян, а також проектів, які передбачають надання пільг, переваг окремим суб`єктам господарювання, де легування функцій, повноважень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, окрема організаціями недержавної форми власності.

Громадське обговорення проектів актів Кабінету Міністрів проводиться відповідно до законодавства.

Частиною четвертою §154 Регламенту КМУ визначено, що проекти нормативно-правових актів Кабінету Міністрів оприлюднюються на офіційних веб-сайтах розробників у порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 №996 затверджено Порядок проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики (далі - Порядок №996).

Цей Порядок визначає основні вимоги до організації і проведення органами виконавчої влади консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики (далі - консультації з громадськістю).

Згідно з пунктами 2-5 Порядку №996 консультації з громадськістю проводяться з метою залучення громадян до участі в управлінні державними справами, надання можливості для їх вільного доступу до інформації про діяльність органів виконавчої влади, а також забезпечення гласності, відкритості та прозорості діяльності зазначених органів.

Проведення консультацій з громадськістю має сприяти налагодженню системного діалогу органів виконавчої влади з громадськістю, підвищенню якості підготовки рішень з важливих питань державного і суспільного життя з урахуванням громадської думки, створенню умов для участі громадян у розробленні проектів таких рішень.

Консультації з громадськістю проводяться з питань, що стосуються суспільно-економічного розвитку держави, реалізації та захисту прав і свобод громадян, задоволення їх політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів.

Результати проведення консультацій з громадськістю враховуються органом виконавчої влади під час прийняття остаточного рішення або в подальшій його роботі.

Консультації з громадськістю організовує і проводить орган виконавчої влади, який є головним розробником проекту нормативно-правового акта або готує пропозиції щодо реалізації державної політики у відповідній сфері державного і суспільного життя.

Згідно з пунктом 6 Порядку №996 органи виконавчої влади щороку складають орієнтовний план проведення консультацій з громадськістю (далі - орієнтовний план) з урахуванням основних завдань, визначених Програмою діяльності Кабінету Міні стрів України, Державною програмою економічного і соціального розвитку України, планом законопроектних робіт та іншими документами, а також результатів проведення попередніх консультацій з громадськістю.

Орієнтовний план складається з урахуванням пропозицій громадських рад, утворених при міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських, районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністраціях (далі - громадська рада).

Орієнтовний план затверджується до початку року, оприлюднюється на офіційному веб-сайті органу виконавчої влади та в інший прийнятний спосіб.

Відповідно до пункту 7 Порядку №996 громадські об`єднання, релігійні, благодійні організації, творчі спілки, професійні спілки та їх об`єднання, асоціації, організації роботодавців та їх об`єднання, органи самоорганізації населення, недержавні засоби масової інформації, інші непідприємницькі товариства та установи, легалізовані відповідно до законодавства (далі - інститути громадянського суспільства), можуть ініціювати проведення консультацій з громадськістю з питань, не включених до орієнтовного плану, шляхом подання відповідних пропозицій громадській раді або безпосередньо органу виконавчої влади.

У разі коли пропозиція щодо проведення консультацій з громадськістю з одного питання надійшла не менше ніж від трьох інститутів громадянського суспільства, такі консультації проводяться обов`язково.

Водночас пунктом 12 Порядку №996 встановлено, що в обов`язковому порядку проводяться консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо проектів нормативно-правових актів, які, поміж іншого, стосуються конституційних прав, свобод та обов`язків громадян.

За змістом пункту 15 в інформаційному повідомленні про проведення публічного громадського обговорення зазначаються, поміж іншого, найменування органу виконавчої влади, який проводить обговорення; питання або назва проекту акта, винесеного на обговорення; адреса (гіпертекстове посилання) опублікованого на офіційному веб-сайті органу виконавчої влади тексту проекту акта; можливі наслідки проведення в життя рішення для різних соціальних груп населення та заінтересованих сторін.

За змістом пункту 16 Порядку №996 під час проведення електронних консультацій з громадськістю враховуються строки та порядок оприлюднення проектів нормативно-правових і регуляторних актів, визначені Законами України «Про доступ до публічної інформації» та «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відтак, постанова Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №552 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплати послуг із здійснення патронату над дитиною та виплати соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, підтримки малих групових будинків», якою визначено механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплату послуг із здійснення патронату над дитиною та виплату соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, на підтримку малих групових будинків та механізм призначення і виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях (далі - державна соціальна допомога), грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях (далі - грошове забезпечення) за принципом «гроші ходять за дитиною», а також сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за батьків-вихователів і прийомних батьків, які здійснюються за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплату послуг із здійснення патронату над дитиною та виплату соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, на підтримку малих групових будинків, стосується конституційних прав, свобод та обов`язків громадян у сфері соціального захисту, гарантованих статтею 46 Конституції України.

Наведене дає підстави суду дійти висновку про обов`язок Мінсоцполітики як розробника проекту вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України відповідно до пункту 12 Порядку №996 в обов`язковому порядку провести консультації з громадськістю у формі публічного громадського обговорення та/або електронних консультацій з громадськістю щодо її проекту, у ході якого оприлюднити на офіційному веб-сайті Міністерства тексту проекту цієї постанови не пізніш як за 20 робочих днів до дати її розгляду з метою прийняття.

За наведених обставин суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність підстав для громадського обговорення проекту вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України та опублікування його тексту, в тому числі обґрунтовані тим, що позивач в числі трьох інститутів громадського суспільства з пропозицією про проведення консультацій з громадськістю щодо проекту цього нормативно-правового акта до Мінсоцполітики не звертався.

Отже, відповідач не виконав покладений на нього законодавством обов`язок щодо проведення консультацій з громадськістю щодо проекту постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №552, в тому числі обов`язок щодо його оприлюднення відповідно до частини третьої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньо-організаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності, що свідчить про його протиправну бездіяльність.

З огляду на викладене позовні вимоги Громадської організації «Всеукраїнська асоціація прийомних батьків» в частині, що стосується визнання протиправною бездіяльності Мінсоцполітики, яка полягає в недотриманні обов`язку оприлюднити проект постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №552 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплати послуг із здійснення патронату над дитиною та виплати соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, підтримки малих групових будинків» у встановлений 20-денний термін, є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.

При цьому доцільно зауважити, що Європейський суд з прав людини, зокрема, в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04 зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Водночас є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню вимога позивача, в якій він просить суд зобов`язати Мінсоцполітики вжити заходів щодо недопущення в подальшому порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо своєчасного оприлюднення проектів нормативно-правових актів.

Відмовляючи у задоволенні цієї позовної вимоги суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Тобто, судовому захисту підлягає лише порушене право і обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає можливості захисту прав фізичних та юридичних осіб від їх порушення у майбутньому.

Позовна вимога Громадської організації «Всеукраїнська асоціація прийомних батьків» щодо зобов`язання відповідача вжити заходів щодо недопущення в подальшому порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо своєчасного оприлюднення проектів нормативно-правових актів є вимогою попереджувального характеру, спрямованою на попередження можливого, на думку позивача, майбутнього порушення його прав. Тобто, позивач у цій позовній вимозі просить суд фактично не захистити та відновити його права та інтереси від вже існуючого їх порушення, а здійснити дії на випередження, що не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги вищевикладене, позовні вимоги Громадської організації «Всеукраїнська асоціація прийомних батьків» підлягають частковому задоволенню судом.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 1 921,00 грн., що підтверджується квитанцією від 16.08.2019 №265210006.

Оскільки суд задовольнив одну вимогу позивача та відмовив у задоволенні другої вимоги, яка є похідною від першої, то за таких обставин суд уважає, що судові витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору за подання до суду адміністративного позову підлягають йому відшкодуванню у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Громадської організації «Всеукраїнська асоціація прийомних батьків» до Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України, яка полягає в недотриманні обов`язку оприлюднити проект постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 №552 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, грошового забезпечення батькам-вихователям і прийомним батькам за надання соціальних послуг у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях за принципом «гроші ходять за дитиною», оплати послуг із здійснення патронату над дитиною та виплати соціальної допомоги на утримання дитини в сім`ї патронатного вихователя, підтримки малих групових будинків» у встановлений 20-денний термін.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Громадської організації «Всеукраїнська асоціація прийомних батьків» (03150, м. Київ, вул. Антоновича буд. 59, оф. 18, ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства соціальної політики України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ) судові витрати в розмірі 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко