Справа № 554/4950/20
Суддя: Січиокно Т. О.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 04.06.2020 Справа № 554/4950/20
Провадження № 2-а/554/88/2020
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

04 червня 2020 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Січиокно Т.О., ознайомившись з матеріалами справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції третьої роти третього батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Прохватілова Данила Георгійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

04.06.2020 року до суду надійшов вказаний вище позов з додатками.

Згідно з пунктами 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Під час вирішення питання щодо відкриття провадження в справі було виявлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 160 КАС України.

Відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, позовна повинна містити власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Натомість позивачем не зазначено в позові про те, що нею не подано іншого позову до цього самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ч.1 ст. 25 КАСУ визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

До позову позивач додала копію паспорта на своє ім`я, в якому відсутні відомості про місце її реєстрації, що позбавляє суд можливості перевірити правильність вибору позивачем адміністративного суду для розгляду цієї справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КУпАП, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З матеріалів справи вбачається, оскаржувана позивачем постанова винесена 19 травня 2020 року, позов подано до суду 04 червня 2020 року, тобто поза межами встановленого десятиденного строку на її оскарження. Позивач не надала доказів щодо дати вручення їй цією постанови та заяв про поновлення їй пропущеного строку для звернення до суду, із зазначенням поважності причин, до суду не надала.

Відповідно до ч.8 ст.160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (далі Закон № 3674-VI).

За статтями 1, 2 Закону № 3674-VІ, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 Закону № 3674-VІ містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до статті 4 цього ж Закону за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

З цих положень убачається, що оскарження рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється шляхом подання до суду позовної заяви.

Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналіз установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон № 3674-VI. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом України № 3674-VI .

Прийняття Закону № 3674-VI не обмежує можливість дії чи прийняття у майбутньому законодавчих актів, які визначають пільги щодо сплати судового збору, отже, питання справляння судового збору, крім Закону № 3674-VІ, може регулюватися іншим законодавством (наприклад, частиною другою статті 239-1 КАС України в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIІI «Про забезпечення права на справедливий суд», згідно з якою за подання і розгляд заяви з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, судовий збір не сплачується, тоді як у Законі № 3674-VI такої підстави для звільнення від сплати судового збору немає).

Визначальним у такому випадку є наявність норми, припису про те, що у разі звернення до суду особа не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах при поданні до суду заяви чи скарги.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Також Законом України від 19 вересня 2013 року № 590-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесені зміни до положень КУпАП щодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами частини сьомої статті 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI).

Дана правова позиція знайшла своє відображення у постанові Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 року (справа № 543/775/17, провадження № 11-1285апп18).

Таким чином, позивач не сплатила судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп. за подачу позовної заяви та підтверджуючих документів не надала.

Відповідно до ч. 1 ст.169 КАС України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160,161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ч.2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивач зобов`язана надати до суду письмове підтвердження про те, що нею не подано іншого позову до цього самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав; надати відомості щодо місця реєстрації в Шевченківському районі м Полтави, що відноситься до юрисдикції Октябрського районного суду м.Полтави; надати докази вручення оскаржуваної постанови або ж подати заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до суду; сплатити судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 420 грн. 40 коп.

З урахуванням викладеного, адміністративний позов слід залишити без руху.

Згідно з п. 1 ч. 4ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст.160,161,168,169,294 КАС України, -

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до лейтенанта поліції третьої роти третього батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції Прохватілова Данила Георгійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Січиокно