Справа № 175/4974/19
Суддя: Новік Л. М.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/4974/19
Провадження № 2-а/175/86/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.,

за участю секретаря Сапай О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Новицького Андрія Сергійовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпрвської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ІД № 00015606 від 30 вересня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ІД № 00015606 від 30 вересня 2019 року. по справі про адміністративне правопорушення за ст. ч 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за довіреністю Бут Д.Ю. надав суду письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00015606 від 30 вересня 2019 - залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з письмовими поясненнями третьої особи, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 30 вересня 2019 року головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Новицьким Андрієм Сергійовичем було винесено постанову серії ІД № 00015606. У вказаній постанові зазначено, що 30 вересня 2019 року о 14 год. 38 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Коніського Олександра, 5а, транспортним засобом Mitsubishi Galant н.з. НОМЕР_1 . здійснено стоянку у зоні дії дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено», чим порушено п.п.3.35 п. 3 розділу 33 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1ст.122 КУпАП.

Також, інспектором було проведено фотофіксацію правопорушення в режимі фотозйомки технічним засобом LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2, про що у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові.

Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу правомірності притягнення Позивача, як водія транспортного засобу, до адміністративної відповідальності, та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В даному випадку спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав наявності у Відповідача переконання про порушення Позивачем вимог дорожнього знаку 3.35 «Стоянка заборонена» у спосіб здійснення такою особою стоянки транспортного засобу в зоні дії такого знаку.

Суд вказує, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Розділом 33 Правил дорожнього рухувизначено групи дорожніх знаків, зокрема заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Так, в зоні дії знаку 3.34 «Стоянку заборонено» (п. 3.35 п. 3 розділу 33 Правил дорожнього руху) забороняється стоянка усіх транспортних засобів.

Дія знаку 3.35 Правил дорожнього руху не поширюється дія знака: за наявності під ним таблички на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід»; на таксі з увімкненим таксометром.

Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Зона дії для знака може бути зменшена табличкою на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючим знаком з табличкою. Знак може застосовуватися разом з розміткою 1.10.1 при цьому зона його дії визначається за довжиною лінії розмітки.

На підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення суду було надано фотознімки, на яких зафіксовано транспортний засіб Mitsubishi Galant н.з. НОМЕР_1 .

Згідно зіст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, вказані фотознімки суд не може розцінити як належний та достатній доказ здійснення стоянки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.35 «Стоянка заборонена», оскільки знак 3.5 «Стоянку заборонено» на фотознімках взагалі відсутній.

Тобто, із зазначеної фотофіксації неможливо встановити факт розповсюдження дії знаку 3.35 «Стоянку заборонено» на місце зупинки/стоянки зазначеного автомобіля.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач зазначеного обов`язку не виконав. Відповідачем у передбачений законом спосіб не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

У відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки під час розгляду даної справи вина позивача відповідачем не доведена належними та достатніми доказами у зв`язку з ненаданням відповідачем суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статі 122 КУпАП суд позбавлений можливості встановити наявність у діях позивача правопорушення за яке на нього накладено стягнення, що свідчить про те, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

За даних обставин суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 139 КАС якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу ч. 5 ст. 139 КАС України вбачається, що судові витрати зі сплати судового збору могли бути стягнуті з відповідача на користь інших учасників справи в разі понесення такими учасниками судових витрат. У цій справі позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП та не ніс судових витрат зі сплати судового збору. Також, вказана норма Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає стягнення з відповідача судового збору на користь держави.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в порядку ст. 139 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 251, 289 КпАП України, розділу 33 ПДР України, ст. ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 286 КАС України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Новицького Андрія Сергійовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ІД № 00015606 від 30 вересня 2019 року - задовольнити.

Постанову Інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Новицького Андрія Сергійовича серії ІД№00015606 від 30 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення .У разі проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в письмову провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.М. Новік