Справа № 760/34839/19
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/760/2/20
10 червня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Ступак М.С.
розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил,-
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13.05.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил було задоволено.

Постанову в справі про порушення митних правил № 0688/10000/19 від 12.12.2019, винесену в.о. начальника Київської митниці Держмитслужби Борисенко А.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, скасовано.

Провадження в справі про порушення митних правил № 0688/10000/19 від 12.12.2019 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в справі про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у сумі 19 549,00 грн.

Сторони в судове засідання в порядку ч. 3 ст. 252 КАС України не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 257 КАС України справа розглядалась судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що 21.12.2019 між адвокатом Яла К.А. та ОСОБА_1 укладено договір про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надати замовнику консультативні та інші юридичні послуги щодо подання позовної заяви до Київської міської митниці про скасування постанови про порушення митних правил від 12.12.2019 по справі №0688/10000/19 та подальшого представництва у суді інтересів замовника в порядку, визначеному цим договором, а замовник зобов`язується оплатити зазначені послуги.

З договору про надання юридичних послуг від 21.12.2019 вбачається, що за послуги адвоката замовник сплачує винагороду у наступному розмірі, зокрема, за збір та вивчення документів та судової практики, необхідних для складання позовної заяви - 2 000,00 грн.; за складання позовної заяви 3 000,00 грн.

Як вбачається з угоди про припинення дії договору про надання юридичних послуг від 23.12.2019, сторони, а саме адвокат Яла К.А. та ОСОБА_1 , домовилися про припинення дії договору про надання юридичних послуг, укладеного між сторонами 21.12.2019, предметом якого є подання позовної заяви до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил від 12.12.2019 по справі № 0688/10000/19 та представництво інтересів замовника у суді.

Згідно з актом приймання-передачі юридичних послуг від 23.12.2019 адвокат Яла К.А. надав послуги, а саме: збір та вивчення документів та судової практики, необхідних для складання позовної заяви на суму 2 000,00 грн., складання позовної заяви на суму 3 000,00 грн., сплата яких позивачем в сумі 5 000,00 грн. підтверджується квитанцією від 22.05.2020 № 3.

Відповідно до ч.4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, зокрема, із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, що ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Визначаючи це питання, за встановлених обставин, суд виходить із того, що предмет спору у цій справі не є значно складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому суд вважає, що обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу, яка була надана адвокатом Яла К .А. , є сума 4 000,00 грн.

Що стосується вимог про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою наданою позивачу адвокатом Франчуком А.В., то слід зазначити наступне.

З наданих позивачем доказів вбачається, що 07 лютого 2020 року між позивачем та адвокатом Франчуком А.В. укладено договір №00214 з адвокатом про надання правової допомоги.

Згідно наявного в матеріалах справи ордеру серії КС № 537927, адвокатом позивача, який надає послуги у відповідності до умов Договору від 07 лютого 2020 року, є Франчук А.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2997/10).

Відповідно до додатку №2 до договору з адвокатом №00214 про надання правової допомоги від 07.02.2020 сторони домовились, що адвокат надає професійну правничу допомогу з таким розрахунком гонорару:

за послуги адвоката замовник сплачує винагороду у розмірі, який визначається з розрахунку 1 000,00 грн. за одну годину роботи та 1 000,00 грн. за одне судове засідання.

сторони погодили, що у разі прийняття судом першої інстанції рішення на користь Клієнта (досягнення позивного рішення у справі) Клієнт сплачує на користь адвоката додаткову винагороду у розмірі 2 (двох) % від суми адміністративного штрафу, який є предметом оскарження. Після набрання таким рішенням суду законної сили. Замовник сплачує адвокату додатково 2 (два) % від суми адміністративного штрафу, який є предметом оскарження.

Згідно Акту №2 приймання-передачі наданих послуг від 19.05.2020р. позивачу ОСОБА_1 надані наступні послуги: опрацювання та надання правого аналізу відзиву Київської митниці Держмитслужби та у справі №760/34839/19 - 0,5 години, вартістю 500,00 грн.; складання та направлення до Солом`янського районного суду м. Києва відповіді на відзив Київської митниці Держмитслужби у справі №760/34839/19 - 2,0 години, вартістю 2 000,00 грн.; складання та подання до Солом`янського районного суду м. Києва клопотання про долучення доказів у справі №760/34839/19 - 1,0 година, вартістю 1 000,00 грн.; складання та подання до Солом`янського районного суду м. Києва клопотання про направлення копії ухвали про відкриття провадження засобами електронного зв`язку у справі №760/34839/19 - 0,5 години, вартістю 500,00 грн., загалом 4 години, вартістю 4 000,00 грн.

При цьому, з даних акту вбачається, що у зв`язку із прийняттям Солом`янським районним судом м. Києва у справі №760/34839/19, провадження №2-а/760/1578/19 на користь Клієнта рішення про задоволення позову у повному обсязі, клієнт у відповідності до п. 1.3. Додатку №2 від 07.02.2020 до договору з адвокатом №00214 про надання правової допомоги від 07.02.2020, сплачує на користь адвоката додаткову винагороду у розмірі 10 549,00 грн., що становить 2 (два)% від суми адміністративного штрафу (527 435,43 грн.), накладеного Київською митницею Держмитслужби на підставі постанови у справі про порушення митних правил №0688/10000/19 від 12.12.2019.

Загальна вартість наданих послуг становить 14 549,00 грн.

Відповідно до квитанції №2 від 22.05.2020 позивачем сплачено адвокату 14 549,00 грн. за надані послуги.

Суд вважає, що заявлені, так і понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Більш того, суд зазначає, що, навіть, у разі підтвердження надання позивачу правової допомоги у вигляді опрацювання та надання правого аналізу відзиву відповідача, підготовки відповіді на відзив на позовну заяву, розмір гонорару, який зазначений у акті наданих послуг №2 від 19 травня 2020 року не може бути визнаний судом співмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг позивачу, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (послуг).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідь на відзив на позовну заяву подана та підписана самим позивачем.

Разом з цим, суд вважає, що частина послуг, зокрема, складання та подання до Солом`янського районного суду м. Києва клопотання про направлення копії ухвали про відкриття провадження засобами електронного зв`язку у справі №760/34839/19, не були реалізовані адвокатом, оскільки дане клопотання по справі адвокатом до суду не подавалося.

Крім того, послуги щодо направлення до Солом`янського районного суду м. Києва відзиву та клопотання про долучення доказів не можуть бути віднесені до жодних з видів правничої допомоги, які передбачені ст.ст. 1, 9 ЗУ «Про адвокатуру», а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

За вказаних вище обставин, суд вважає виправданими та такими, що відповідають критерію реальності, розумності та співмірності наступні послуги: опрацювання та надання правого аналізу відзиву Київської митниці Держмитслужби у справі №760/34839/19 та складання відповіді на відзив Київської митниці Держмитслужби у справі №760/34839/19 - 1,5 години; складання до Солом`янського районного суду м. Києва клопотання про долучення доказів у справі №760/34839/19 - 0,5 години, що становить 2 000,00 грн.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткової винагороди у розмірі 10 549,00 грн., що становить 2 (два)% від суми адміністративного штрафу, який є предметом оскарження, у зв`язку із прийняттям Солом`янським районним судом м. Києва у справі №760/34839/19, провадження №2-а/760/1578/19 на користь клієнта рішення про задоволення позову у повному обсязі, оскільки є неприпустимим прив`язка отримання результату роботи адвоката позивача до рішення суду, яке буде прийнято на користь клієнта, оскільки досягнення такого результату виходить за межі предмета договору укладеного між адвокатом та позивачем.

Рішення суду є актом органу судової влади, що приймається, складається і підписується виключно суддями відповідно до чітко визначених процедур судочинства іменем України на засадах верховенства права.

А тому, виключається можливість належності діяльності органів судової влади до сфери приватноправового регулювання, а відтак - і до предмета цивільно-правових договорів.

Тобто, судове рішення не належить до об`єктів цивільних прав, а його ухвалення у конкретній справі не є результатом наданих адвокатам позивача послуг, а тому не може бути предметом договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на приписи частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн., та, як наслідок, ухвалення у зв`язку з цим додаткового рішення у справі.

Виходячи з викладеного вище, заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 242, 252 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби () на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Додаткове рішення набирає законної сили негайно після його проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Додаткове рішення, постановлене судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту його підписання суддею (суддями).

Суддя О.М.Букіна