Справа № 674/501/20
Суддя: Артемчук В. М.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/501/20
Провадження № 2-а/674/12/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

номер справи 674/501/20

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку спрощеного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Кам`янець- Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП у Хмельницькій області Русецького Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду із уточненим адміністративним позовом до Дунаєвецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, старшого сержанта поліції Кам`янець- Подільського ВП ГУНП у Хмельницькій області Русецького Олександра Миколайовича про скасування постанови серії ЕАК №2447115 від 26.04.2020 р. посилаючись на те, що 26 квітня 2020 року старшим сержантом поліції Кам`янець-Подільського районного ВП Кам`янець-Подільського ВП ГУ НП у Хмельницькій області Русецьким О.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2447115 від 26.04.2020 року, згідно якої позивача , ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять ) гривень.

Вказану постанову серії ЕАК №2447115 від 26.04.2020 року вважає незаконною, зміст якої не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП ,також вказує на відсутність в постанові доказів про вчинення нею адміністративного правопорушення, позбавлення законного права позивачки стосовно надання пояснень та фіксації пояснень, які були надані пасажирами автомобіля, а тому позивач звернувся до суду та просить скасувати постанову старшого сержанта поліції Кам`янець- Подільського ВП ГУНП у Хмельницькій області Русецького О.М. серії ЕАК №2447115 від 26.04.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу.

Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 26 травня 2020 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак залишила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтрималиповністю, просила задовольнити.

Відповідач, старший сержант поліції Кам`янець- Подільського ВП ГУНП у Хмельницькій області Русецький О.М., в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Заяв про відкладення справи не поступило.

За таких підстав, керуючись ст. 205 КАС України, неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.04.2020 р. о 16 год. 58 хв. 56 сек. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Renual Sandero», номерний знак НОМЕР_1 , рухалася в крайній лівій смузі при вільній крайній правій, чим порушила п. 1.1.5 ПДР - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

За таких обставин, 26 квітня 2020 року працівником Кам`янець- Подільського ВП ГУНП у Хмельницькій області Русецьким О.М. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2447115 від 26.04.2020 р., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, що підтверджується копією постанови серії ЕАК №2447115 від 26.04.2020 р. та квитанцією про сплату штрафу за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визнає себе винним, посилається на недотримання інспектором поліції процедури розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, і вказує нате, що інспектором поліції не надано жодних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; нормативно-правовий акт № 1395 від 07.11.2015" передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що інспектором поліції не надано жодних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. У зв`язку з неподанням відповідачем доказів та не повідомлення суду причин ненадання таких доказів суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови позивач, ОСОБА_2 ,рухалася в лівій крайній смузі при вільній правій, чим порушила п. 1.1.5. ПДР України - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, однак відповідачем не надано суду жодних доказів порушення позивачем ПДР України та як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, правову конструкцію диспозиції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність існування в діях позивача порушень п. 1.1.5. Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим вбачається правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені судом матеріали справи, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАК №2447115 від 26.04.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 статті 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Головенком Євгеном Васильовичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ВН№ 0000024 від 15 лютого 2020 року) на підставі договору від 05 травня 2020 року.

Отже, з відповідача на користь позивача підтягають стягненню понесені ним витрати по оплаті судового збору, що підтверджується квитанцією № N1в7т5261м від 20.05.2020 р. та витрати пов`язанні з наданням правої допомоги позивачці адвокатом у сумі 1500 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги з доданим до нього актом виконаних робіт від 05.05.2020 р. та відповідної квитанцією № N1в7т4872м.

Керуючись ст. ст.2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295 КАС України, ст.ст.251,268 280 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Кам`янець- Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП у Хмельницькій області Русецького Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Постанову старшого сержанта поліції Кам`янець- Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП у Хмельницькій області Русецького Олександра Миколайовича серії ЕАК №2447115 від 26.04.2020 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 статті 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 статті 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (29017, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Зарічанська, будинок 7, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені судові витрати, а саме сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмір 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,місце проживання АДРЕСА_1 );

Відповідач: Старший сержант поліції Кам`янець- Подільського РВП Кам`янець-Подільського ВП ГУНП у Хмельницькій області Русецький Олександр Миколайович ( місце знаходження м. Кам`янець Подільський вул.Довга,1 ).

Дата складання повного рішення 15 червня 2020р.

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук