Справа № 640/14835/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Київ №640/14835/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку"
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби України
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо підготовки та подання Державній казначейській службі висновку про повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток протиправною;

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби подати до Державної казначейської служби висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 11 309 612,00 грн (одинадцять мільйонів триста дев`ять тисяч шістсот дванадцять грн.. 00 коп.), що сплачені в якості авансового платежу з податку на прибуток.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.07.2019 року банк звернувся з заявою №2591 до відповідача з проханням підготувати висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток та подати його до Державної казначейської служби. Зазначає,що перед початком введення процедури тимчасової адміністрації в 2014 році Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» сплачено на рахунок Міжрегіонального головного управління ДФС-центрального офісу по обслуговуванню великих платників податків авансові платежі по податку на прибуток в розмірі 11 309 612 грн. Проте, станом на 31.07.2019 року сума авансового платежу не повернена органом ДФС на рахунок банку. Вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки не підготував та не подав до Державної казначейської служби висновку про повернення банку надміру сплаченого податку. При цьому позивач вказує, що повернення помилково та/або надмірно сплачених податків з Державного бюджету України є виключними повноваженнями відповідача та органів державного казначейства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2019 позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви у п`ятиденний строк з моменту її отримання. Позивач виконав вимоги суду щодо усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.08.2019 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що висновок позивача про бездіяльність контролюючого органу є передчасним та таким, що не відповідає дійсності, адже Офісом великих платників податків 05.08.2019 року ( в межах строку передбаченого п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України) надано відповідь на лист позивача. Також зазначив, що платник податків має право на повернення надміру сплачених грошових коштів у випадку подання ним заяви про таке повернення з урахуванням дотримання строків давності, встановлених п.102.5 ст.102 ПК України, які слід відраховувати з моменту фактичної сплати платником податків суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань. Крім того, відповідач зазначив, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. Станом на 20.09.2019 року в інтегрованих картках платника ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» обліковується податковий борг, який становить 2 374 557,79 грн, а тому відсутні підстави для перерахування надміру сплачених коштів.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, на підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 № 743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 №132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «ВБР»).

В подальшому, постановою Правління Національного банку України від 21.12.2015 №914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року №234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано їй всі повноваження ліквідатора в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») з 23 грудня 2015 року. Відповідно до Наказу №441 від 22.12.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВБР" та делегування повноважень ліквідатора банку", до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку" приступив Міхно Сергій Семенович терміном на два роки з 23.12.2015 року по 22.12.2017 року включно.. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.11.2016 року №2343 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора продовжено строки здійснення процедури ліквідації до 24.12.2019 року.

24.07.2019 року позивач звернувся із заявою до Офісу великих платників податків ДФС із проханням підготувати висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток та подати його до Державної казначейської служби.

Листом від 05.08.2019 року №38255/10/28-10-43-01-11 Офіс великих платників податків надав позивачу відповідь, в якій зазначив, що в інтегрованих картках ПАТ «ВБР» обліковується податковий борг.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не підготовки та неподання висновку про повернення позивачу надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток, а тому звернувся до суду, у зв`язку з порушенням своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Згідно пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 43.1 статті 43 ПК України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Положеннями п.43.3 ст.43 ПК України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п.43.5 ст.43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п.43.6 ст.43 ПК України.

Водночас взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби, регламентує Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 р. № 1146 (далі - Порядок № 1146).

Пунктом 5 Порядку № 1146 передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Таким чином, обов`язковими умовами для повернення сум грошового зобов`язання є: подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми при умові наявності надміру сплачених грошових зобов`язань та відсутності податкового боргу.

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, авансові платежі по податку на прибуток в розмірі 11 0309 612 сплачено в 2014 році, а з заявою уповноважена особа позивача звернулась лише 24.07.2019 року, тобто з пропуском 1095 днів з дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми податку, а тому у відповідача були відсутні підстави для складення висновку про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань.

Як було зазначено судом, необхідними і достатніми умовами повернення платнику з бюджету суми надміру сплачених грошових зобов`язань є сукупність таких обставин: наявність спірної суми в якості суми коштів, зарахованої до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань; відсутність у платника податків податкового боргу; подання про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі із зазначенням напряму перерахування коштів.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п.43.2 ст.43 ПКУ).

Судом встановлено, що за Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку" рахується заборгованість з податку на додану вартість та орендної плати з юридичних осіб у Донецькій області.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що у процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, які б могли бути підставою для задоволення даного адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 194, 241-246, 262 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа