Справа № 210/4869/19
Суддя: Ступак С. В.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4869/19
Провадження № 2-а/210/11/20
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"05" червня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ступак С.В., за участі секретаря судового засідання Драгунової Я.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до сержанта поліції другого батальону першої роти УПП в Дніпропетровській області Найденко Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до сержанта поліції другого батальону першої роти УПП в Дніпропетровській області Найденко Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що, сержантом поліції другого батальону першої роти УПП в Дніпропетровській області Найденко Олександром Олександровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, серії ЕАВ № 1433223, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень, відповідно до якої позивач 18.08.2019 року о 20 годині 28 хвилин на вулиці Вокзальній, 1 в м. Кривому Розі керував транспортним засобом «NEXIA» НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 «а» ПДР України. Із зазначеною постановою не згоден та вважає її незаконною, оскільки відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.
Оскаржувана постанова містить посилання на єдиний доказ показання технічного приладу бодікамери, на підставі якого поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Тому просить суд витребувати з Департаменту патрульної поліції відео з бодікамери ае 00052 з приводу обставин складання постанови серії ЕАВ № 1433223 від 18.08.2019 року, скасувати постанову серії ЕАВ № 1433223 від 18 серпня 2019 року, та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.
Позивач в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності а також також відзив на адміністративний позов, про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що з вимогами адміністративного позову не погоджується, оскільки позивач у своєму позові не заперечує факт вчинення ним правопорушення, а посилається лише на те, що: для адміністративної відповідальності потрібно одночасно сукупність двох умов темна пора і умови недостатньої видимості, також на те, що відповідач незаконно розглянув справу на місці вчинення правопорушення.
Так, ним під час патрулювання 18.08.2019 року близько 20:28 хв. у м. Кривому Розі по вул. Вокзальній, 1 був помічений транспортний засіб «NEXIA» НОМЕР_1 , який рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 «а» ПДР України. Після чого вищезазначений транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР. Після зупинки відповідач підійшов до автомобіля, представився, повідомив причину зупинки, зачитав позивачу його права, та перейшов до розгляду справи. Під час розгляду справи від позивача жодного клопотання не надходило. ОСОБА_1 лише побажав ознайомитись з відео, та позивача було ознайомлено з відеозаписом, на якому зафіксовано факт правопорушення. Вважає, що діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, тому постанова є правомірною, винесеною законно та обґрунтовано та такою що не підлягає скасуванню. Тому просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.
Оскільки справу розглянуто без участі сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАСУ у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.
Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з матеріалами справи, 18 серпня 2019 року близько 20.28 год. по вул. Вокзальній, 1 в м. Кривому Розі сержантом поліції другого батальону першої роти УПП в Дніпропетровській області Найденко О.О. був зупинений автомобіль «NEXIА» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , за порушення вимог ПДР, а саме п. 19.1 «а», а саме: рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, після чого винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1433223 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.
Оскільки предметом оскарження є постанови по справі про адміністративні правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України суд зобов`язаний перевірити їх обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.
Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів ; показаннями свідків (ч. 2 ст. 72 КАС України).
Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14.07.2015 № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Таким чином, Законом від 14.07.2015 № 596-VIII встановлено, що в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не повинен складатися, тому відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 3 та 4 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення.
У зв`язку з цим, відповідач мав право на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.
Більш того, позивачем не було ніде зазначено, що він під час складання постанови серії ЕАВ № 1433223 від 18.08.2019 року оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладається.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їхпереобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Згідно п. 19.1 «а» ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.
Отже, в зазначенні об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, поліцейським вказано всі обов`язкові її елементи, а саме, що 18.08.2019 року позивач керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 «а» ПДР України.
Крім того, на підтвердження вчиненого позивачем правопорушення відповідачем до відзиву долучено відеозапис з реєстратора патрульної машини, який був досліджений під час розгляду справи, на якому чітко видно, що позивач ОСОБА_1 рухався без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Відповідачем було повідомлено позивачу причину зупинки, було роз`яснено саме яке адміністративне правопорушення він вчинив, було роз`яснено позивачу його права і обов`язки а також порядок і строки оскарження постанови.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.
Так, доказів на підтвердження пред`явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП, останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи, не встановлено.
Під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем дотримано принцип законності та "...досягнуто справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 у справі «Фрузен проти Росії» та від 09.06.2005 у справі «Бакланов проти Росії».
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕАВ № 1433223 від 18.08.2019 року про накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягають.
Крім того, вимога позивача про закриття провадження по справі також задоволенню не підлягає, оскільки це входить за межі компетенції суду, законодавець в нормах КУпАП надав право винести постанову про закриття провадження (п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП) органу або посадовій особі, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, в даному випадку цією посадовою особою виступив відповідач, а не суд, оскільки в даному випадку суд є установою в яку оскаржують дії посадової особи сержанта поліції другого батальону першої роти УПП в Дніпропетровській області Найденко О.О.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для скасування вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору, відповідно до ст. 288 КУпАП, в силу ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 5-18, 20, 72-78, 80, 90, 139, 241-246, 286, 293, 295, 255 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до сержанта поліції другого батальону першої роти УПП в Дніпропетровській області Найденко Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Судові витрати у справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С. В. Ступак