Справа № 320/5800/19
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5800/19 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді: Чаку Є.В.

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря: Муханькової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу комунального підприємства "Васильківтепломережа" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом комунального підприємства "Васильківтепломережа" до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Васильківтепломережа" (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області "Про припинення порушень прав споживачів" №20 від 27.09.2019 року.

Київський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 25 лютого 2020 року відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останнє та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що відповідач здійснив перевірку упереджено, припис не відповідає вимогам Закону. Жодної норми, яку порушив позивач, відповідач не зазначив, правом здійснити незалежну перевірку або провести експертизу відповідач не скористався. Сам припис, на думку апелянта, є не зрозумілим, оскільки за якими саме показниками вимагає перерахувати плату відповідач у приписі не зазначено.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому рішення є законним та обґрунтованим. Зокрема відповідач зазначив, що лише проведення експертизи мого б дати відповідь на причини порушення роботи лічильників теплової енергії і саме приписом №10 відповідач зобов`язав позивача провести таку експертизу. За умови відсутності причини збоїв роботи лічильників підстави для перерахунку кількості спожитої теплової енергії, які зробив позивач, і врахування архівних даних, як підстави для виставлення рахунків споживачам були відсутні.

Крім того, відповідач зазначив, що Правила технічної експлуатації теплових установок і мереж не дають права і не визначають методику визначення кількості спожитої теплової енергії і нарахування заборгованості за певний період. До того ж відповідач зазначив, що у матеріалах справи відсутній детальний розрахунок нарахування заборгованості по кожному споживачу, як не зазначено різницю між фактичними показниками лічильника зафіксованими щомісячними актами фіксування показників поставленої теплової енергії жителям будинку, і архівними даними, які були використані під час нарахування боргу.

09.06.2020 року на адресу суду від апелянта надійшло два клопотання, в яких він просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з тим, що директор підприємства перебуває у відрядженні, а представник перебуватиме в Київському апеляційному суду в іншій кримінальній справі.

Колегія суддів порадившись на місці відмовила у задоволенні вказаних клопотань у зв`язку з необґрунтованістю останніх, а також у зв`язку з тим, що до вказаних клопотань не було додано жодних доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованих підстав неможливості прибуття до суду представника апелянта або директора підприємства.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також те, що участь у судовому засіданні учасників справи не визнано обов`язковою, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14.08.2019 року у зв`язку зі зверненням громади Васильківського військового містечка №11, посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області було проведено позапланову перевірку КП "Васильківтепломережа".

Під час перевірки відповідачем було встановлено, що в опалювальний період 2018-2019 КП "Васильківтепломережа" було виявлено невідповідність в кількісних показниках теплової енергії, що постачалась за адресою: Київська область, м. Васильків, Військове містечко №11, будинок №10 , та була зафіксована комерційним вузлом обліку теплової енергії "Тепловодолічильник Х12" заводський №16138 (далі - лічильник), виробництва НПП "Вимірювальні технології". У зв`язку з виявленою невідповідністю, працівниками позивача за участі представників НПП "Вимірювальні технології" було проведено автоматичне зчитування архівних даних лічильника, що визначено паспортом пристрою.

За результатами архівних даних лічильника під час перевірки відповідачем встановлено, що в окремі години та дні пристрій не обраховував Гкал. При цьому зазначеним пристроєм зафіксована температура теплоносія в подавальному та зворотному трубопроводі. З роздруківок погодинного архіву слідує, що втручання в роботу лічильника відбувалось у вихідні дні та з 18:00 до 07:00 в робочі дні тижня. При цьому теплопостачання не припинялось.

Результати перевірки оформлені Актом №10-05.3/000115 від 14.08.2019 року.

У зв`язку з необхідністю встановлення або спростування несанкціонованого втручання третіми особами в роботу комерційного вузла обліку теплової енергії, відповідачем було видано припис від 20.08.2019 року №10, яким зобов`язано позивача вжити заходів щодо проведення експертизи та позапланової перевірки лічильника Х12 зав. №16138, який був встановлений у житловому будинку в/м -11 буд.№10.

Позивачем на виконання вимог припису №10 було відправлено на повірку та діагностику тепловодолічильник Х12 зав.№16138 на завод виготовлювач таких лічильників - ТОВ "Випромінювальні технології".

В Акті від 11.09.2019 року №04-1/110919 за результатами проведеної діагностики зазначеного лічильника було зафіксовано періоди (листопад 2018 року - лютий 2019 року), в яких прилад зафіксував відсутність витрат теплоносія.

Також, зі слів позивача, була здійснена повірка засобу вимірювальної техніки у Державному підприємстві "Укрметртестстандарт" та видане відповідне свідоцтво від 17.09.2019 року.

Листом від 24.09.2019 року № 810 позивач повідомив відповідача про часткове виконання припису №10 від 20.08.2019 року.

В частині встановлення або спростування несанкціонованого втручання третіми особами в роботу комерційного вузла обліку теплової енергії вимоги припису позивачем не було виконано.

27.09.2019 року відповідачем було видано припис №20 "Про припинення порушень прав споживачів", в якому вимагалось припинити порушення прав споживачів, вжити заходів щодо здійснення мешканцям будинку № 10 в/ м - 11 м . Василькова перерахунку вартості за отримані послуги з постачання теплової енергії в опалювальний період жовтень 2018 - квітень 2019 року, згідно з фактичними показниками будинкового засобу обліку теплової енергії в порядку визначеному законодавством та надати вичерпну інформацію про виконання припису.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням (приписом) відповідача, звернувся до суду з вказаним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" підставою для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Аналогічні положення містяться у Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг, затвердженому наказом Держжитлокомунгоспу України №60 від 25 квітня 2005 року, а саме: виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

У статті 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплопостачальна організація - це суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії; постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Постанова №630), - у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а разі його відсутності (несправності) - за нормативами (нормами) споживання в окремих випадках.

Згідно п. 5.1.4 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж постачальники теплової енергії незалежно від їхньої відомчої належності та форм власності відповідають за забезпечення споживачів тепловою енергією нормативної якості відповідно до договірних обов`язків з дотриманням установлених режимів постачання за умови додержання споживачами належного технічного стану тепловикористовувальних установок та внутрішніх (абонентських) теплових мереж.

Пунктом п.7.2.2. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж передбачено, що усі пристрої, що стосуються тепловимірювальних приладів, а також засобів теплової автоматики і керування запірною та регулювальною арматурою, мають бути справними і під час роботи устатковання перебувати в робочому стані або стані резерву, якщо це передбачено проектом.

За технічний стан та безпечну експлуатацію засобів контролю та вимірювань, автоматичних пристроїв, приладів обліку теплової енергії суб`єкта господарювання, установи, організації відповідає керівник (власник). Експлуатацію, технічне обслуговування, ремонт засобів контролю та вимірювань, автоматичних пристроїв, приладів обліку теплової енергії виконують структурні підрозділи суб`єкта господарювання, організації, установи, діяльність яких здійснюється на підставі чинних НД (п.7.2.3, п.7.24 Правил.)

Згідно п. 7.2.40 вказаних Правил у разі виходу з ладу теплолічильника або в разі потреби повірки приладів обліку теплової енергії до поновлення їх працездатності облік теплової енергії здійснюється розрахунковим способом на підставі усереднених показів приладів за попередні три доби з коригуванням відповідно до фактичної температури зовнішнього повітря. Термін застосування розрахункових значень не повинен перевищувати 15 діб на рік.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки відповідачем було встановлено, що в опалювальний період 2018-2019 КП "Васильківтепломережа" було виявлено невідповідність в кількісних показниках теплової енергії, що постачалась за адресою: Київська область, м. Васильків, Військове містечко №11, будинок №10 , та була зафіксована комерційним вузлом обліку теплової енергії "Тепловодолічильник Х12" заводський №16138 (далі - лічильник), виробництва НПП "Вимірювальні технології".

З роздруківок погодинного архіву слідує, що втручання в роботу лічильника відбувалось у вихідні дні та з 18:00 до 07:00 в робочі дні тижня. При цьому теплопостачання не припинялось.

В Акті від 11.09.2019 року №04-1/110919 за результатами проведеної діагностики зазначеного лічильника було зафіксовано періоди (листопад 2018 року - лютий 2019 року), в яких прилад зафіксував відсутність витрат теплоносія.

Вказані обставини свідчать про те, що період за який лічильник не фіксував показники Гкал, а також за який позивач донарахував заборгованість споживачам перевищує встановлений п. 7.2.40 Правил термін (15 днів).

З метою встановлення або спростування несанкціонованого втручання третіми особами в роботу комерційного вузла обліку теплової енергії, відповідачем було видано припис від 20.08.2019 року №10, яким зобов`язано позивача вжити заходів щодо проведення експертизи та позапланової перевірки лічильника Х12 зав. №16138, який був встановлений у житловому будинку в/м -11 буд.№10.

Колегія суддів зазначає, що саме висновки експертизи надали б можливість встановити причини збоїв роботи лічильників та відповідно встановили б наявність або відсутність підстав для перерахунку кількості спожитої теплової енергії, які зробив позивач.

Водночас, як свідчать матеріали справи позивачем не було у повному обсязі виконано вимоги припису №10, а саме не було проведено відповідної експертизи, яка б свідчила про встановлення або спростування несанкціонованого втручання третіми особами в роботу комерційного вузла обліку теплової енергії.

Саме у зв`язку з тим, що позивачем не було спростовано у встановленому порядку факт несанкціонованого втручання третіми особами в роботу комерційного вузла обліку теплової енергії, а також у зв`язку з невиконанням вимог припису №10 у повному обсязі, відповідачем правомірно було винесено оскаржуваний припис №20 "Про припинення порушень прав споживачів", в якому вимагалось припинити порушення прав споживачів, вжити заходів щодо здійснення мешканцям будинку № 10 в/м - 11 м. Василькова перерахунку вартості за отримані послуги з постачання теплової енергії в опалювальний період жовтень 2018 - квітень 2019 року, згідно з фактичними показниками будинкового засобу обліку теплової енергії в порядку визначеному законодавством та надати вичерпну інформацію про виконання припису.

Долучені апелянтом до апеляційної скарги показники лічильників не спростовують факту не виконання позивачем вимог припису №10, а також не можуть свідчити доказом відсутності несанкціонованого втручання третіми особами в роботу комерційного вузла обліку теплової енергії.

В обсязі встановлених у справі обставин і правового регулювання спірних відносин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про законність та обґрунтованість припису ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області, а відтак відсутності правових підстав для задоволення позову.

У рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

В даному випадку доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Васильківтепломережа"- залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев