Справа № 280/584/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 червня 2020 року (о14 год. 40 хв.)Справа № 280/584/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Артоуз О.О.,

за участю секретаря Поліщука Я.В.,

представника позивача Белікова К.Г.

представника відповідача Міщенко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» (69013, м.Запоріжжя, вул. Блакитна, 4, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23 жовтня 2019 року № та № .

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що оскаржувані повідомлення-рішення не відповідають нормам діючого законодавства. Зокрема зазначає, що вказані рішення винесені контролюючим органом на підставі висновку акту перевірки, що надані до перевірки документи контрагента-постачальника TOB «АЛЬТІС - КОНСТРАКШН» () на формування податкового кредиту за січень - березень 2018 року в сумі ПДВ 8 006 086,28 грн. складені з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності - привалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (абзац 8 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV (із змінами та доповненнями). На думку відповідача TOB «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» () не могло фактично здійснити господарські операції на користь КП "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ", що вказує на формування КП "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ" податкового кредиту з ПДВ за рахунок надходження послуг з джерела невідомого походження. В акті перевірки від 16.10.2019 зазначається, що при дослідженні податкової інформації, яка наявна в ЄРПН та інформаційних базах даних встановлено, що будівельні матеріали, вироби та конструкції, вказані в податкових накладних, виписаних підприємствами - постачальниками на адресу TOB «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» (код за , Підрядник), TOB «СКАЙБІЛД» (код за , Субпідрядник) не співпадають з номенклатурою та кількістю будівельних матеріалів вказаних в актах КБ-2, КБ-3 та відомостях ресурсів за квітень 2018 р., виписаних TOB «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» на адресу КП «МІЖНАРОНИЙ АЕРПОРТЗАПОРІЖЖЯ», та відображені у документі «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за Формою № КБ-3 з квітень 2018 р. від 17.04.2018 р.» на загальну суму 40 030 431,42 грн., ПДВ 8 006 086,28 грн. З вказаними висновками акту перевірки КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» не згодне. Як вбачається з актів перевірки від 17.05.2019 та від 16.10.2019 позивач надав до перевірки всі первинні документи на підтвердження формування показників податкової декларації з ПДВ за лютий 2019 р., в тому числі по взаємовідносинам з TOB «АЛЬТІС - КОНСТРАКШН» (код за ), які детально описані на аркушах 13-18 акту перевірки від 17.05.2019 та аркушах 7-13 акту перевірки від 16.10.2019. При цьому позивач зазначає, що всі первинні документи, оформлені в рамках договору підряду № 73 від 14.11.2017, укладеного з підрядником TOB «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН», не мають дефектів щодо форми, змісту або походження. Спірні господарські операції відображені у бухгалтерському обліку Позивача, про що зокрема наведено на сторінках 12-13 акту перевірки від 16.10.2019. Вартість капітальних інвестицій, а також авансові платежі на фінансування будівельних робіт спричинили зміни у структурі активів КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ». З урахування приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України наявність у позивача податкових накладних, складених TOB «АЛЬТІС - КОНСТРАКШН» та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, є достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, на загальну суму ПДВ 11 666 666,66 гривень, і не потребує від позивача будь-якого іншого додаткового підтвердження. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на адміністративний позов (вх.. №6537 від 11.02.2020), відповідно до якого зазначає, при дослідженні податкової інформації, яка міститься в Єдиному реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) та актах приймання виконаних робіт контролюючим органом було встановлено, що будівельні матеріали, вироби та конструкцій вказані в податкових накладних були придбані TOB «АЛЬТІС-КОНТРАКШН» (Підрядник) у TOB «СКАЙБІЛД» (Судпідрядник). Перевіркою встановлено, що будівельні матеріали, вироби та конструкції вказані в податкових накладних, виписаних підприємствами - постачальниками на адресу TOB "АЛЬТІС-КОНСТРАКШН" (код за , Підрядник), TOB "СКАЙБІЛД" (код за , Субпідрядник) не співпадають з номенклатурою та кількістю будівельних матеріалів вказаних в актах КБ-2, КБ-3 та відомостях ресурсів за квітень 2018 р. виписаних TOB "АЛЬТІС-КОНСТРАКШН" на адресу КП "Міжнародний аеропорт Запоріжжя. Проведеним детальним аналізом постачальника TOB «Альтіс-Констракшн» () згідно комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем та АРМів: 1С «ПОДАТКОВИЙ БЛОК», Архіву електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних, ВЕБ-САЙТ ГУ ДФС України та інші бази даних Державної фіскальної служби встановлено, що підприємство не є імпортером або виробником. Основний вид діяльності: 41.20-БУДІВНИЦТВО ЖИТЛОВИХ І НЕЖИТЛОВИХ БУДІВЕЛЬ. Таким чином, згідно баз даних Державної фіскальної служби України, зокрема, 1С «ПОДАТКОВИЙ БЛОК», Архіву електронної звітності, Єдиний реєстр податкових накладних, ВЕБ-САЙТ ГУ ДФС України та інші бази даних Державної фіскальної служби встановлено, що TOB «Альтіс-Констракшн» в адресу КП "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ" реалізовано товари згідно «Підсумкова відомість ресурсів. Обект: Будівля терміналу (витрати по факту)»: які мають джерело невідомого походження у наступній кількості на номенклатурі (тобто не встановлено придбання протягом 2017 року - квітня 2018 року) на загальну суму 40 030 431,42 грн., ПДВ 8 006 086,28 грн. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.01.2020 відкрито провадження по вказаній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 20.02.2020.

Ухвалою суду від 24.03.2020 зупинено провадження у справі № 280/584/20 до 21 травня 2020 року для надання часу для примирення сторін.

21.05.2020 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 21.05.2020.

Протокольною ухвалою суду від 21.05.2020 судове засідання відкладено на 09.06.2020.

09.06.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи судом встановлено наступне.

На підставі направлення від 26.04.2019 № 905, виданого Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, ОСОБА_1 , головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за відшкодування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), на підставі наказу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 18.04.2019 № 1439, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Комунального підприємства «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ», код за , з питання достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2019 року.

За результатами перевірки складено Акт від 17.05.2019 № 289/08-01-12-02/01130561 (далі - Акт від 17.05.2019). Згідно Розділу 4 Акту від 17.05.2019 документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлені порушення пп. 14.1.136, пп. 14.1.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за лютий 2019 р. на суму ПДВ 7 000 000 грн.; від`ємне значення з ПДВ за лютий 2019 р., яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21), на суму 1 006 086,28 грн.

Не погодившись з висновками Акту від 17.05.2019 позивач подав заперечення, за результатом розгляду яких відповідачем в період з 02.10.2019 по 08.10.2019 проведена документальна позапланова виїзна перевірка з питань, викладених в запереченнях від 04.06.2019 вхідний № 44462/10 до акту документальної позапланової виїзної перевірки КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ», код за , з питання достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2019 року.

За результатами перевірки складено Акт від 16.10.2019 № 59/08-01-04-02/01130561 (надалі Акт від 16.10.2019). Згідно Розділу 4 Акту від 16.10.2019 документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлені порушення пп. 14.1.136, пп. 14.1.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1), за лютий 2019 р. на суму ПДВ 7 000 000 грн.; від`ємне значення з ПДВ за лютий 2019 р., яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21), на суму 1 006 086,28 грн.

На підставі Акту від 16.10.2019 відповідачем прийнято:

податкове повідомлення рішення форми «В1» № , яким КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 7 000 000,00 гривень за звітний період, за який подано декларацію, 02.2019, за декларацією № реєстрації у контролюючому органі , дата реєстрації в контролюючому органі 20.03.2019, та визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3 500 000,00 гривень;

податкове повідомлення рішення форми «В4» № , яким КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за декларацією № реєстрації у контролюючому органі , дата реєстрації в контролюючому органі 20.03.2019, звітний період, за який подано декларацію, 02.2019, сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 1 006 086,00 гривень.

Не погодившись з вказаними рішеннями позивач подав скаргу до Державної податкової служби України. Рішенням про результати розгляду скарги від 09.01.2020 вих. № 939/6/99-00-08-05-03-06, ДПС України залишила без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 23.10.2019 № , № , а скаргу КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» - без задоволення.

Не погодившись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні дійшов наступних висновків.

Як слідує з Акту від 16.10.2019, підставою винесення спірних податкових повідомлень - рішень послугували висновки відповідача про завищення позивачем від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19) на суму 8 006 086,28 грн., що призвело до завищення від`ємного значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1), за лютий 2019 р. на суму ПДВ 7 000 000 грн.; завищення від`ємного значення з ПДВ за лютий 2019 р., яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21), на суму 1 006 086,28 грн., чим порушено п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України.

ГУ ДПС у Запорізькій області у відзиві на позовну заяву від 11.02.2020 вих. № 98/08-01-08-04 зазначає, що перевіркою встановлено, що будівельні матеріали, вироби та конструкції, вказані в податкових накладних, виписаних підприємствами - постачальниками на адресу ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» (код за , Підрядник), ТОВ «СКАЙБІЛД» (код за , Субпідрядник) не співпадають з номенклатурою та кількістю будівельних матеріалів, вказаних в актах КБ-2, КБ-3 та відомостях ресурсів за квітень 2018 р., виписаних ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» на адресу КП «МІЖНАРОНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ». Відповідач вважає, що КП «МІЖНАРОНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» декларувало придбання у ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» товари/послуги, які фактично являються товаром невідомого походження, так як відсутнє їх придбання у ланцюгах постачання або виробництва.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22, пунктом 185.1 статті 185 та пунктом 186.1 статті 186 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України; поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість; платник податків зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, яка є підставою для віднесення вказаної в ній суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Підпунктом 198.6 пункту 198 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Бюджетне відшкодування за визначенням, наведеним у підпункті 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

У відповідності до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-IV від 16.07.1999 (далі - Закон № 996-IV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996-IV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 996-XIV, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст. 1 Закону № 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Разом з тим, в Акті від 16.10.2019 зазначається, що при дослідженні податкової інформації, яка наявна в ЄРПН та інформаційних базах даних встановлено, що будівельні матеріали, вироби та конструкції, вказані в податкових накладних, виписаних підприємствами - постачальниками на адресу ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» (код за , Підрядник), ТОВ «СКАЙБІЛД» (код за , Субпідрядник) не співпадають з номенклатурою та кількістю будівельних матеріалів вказаних в актах КБ-2, КБ-3 та відомостях ресурсів за квітень 2018 р., виписаних ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» на адресу КП «МІЖНАРОНИЙ АЕРПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» та відображених у документі «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за Формою № КБ-3 з квітень 2018 р. від 17.04.2018 р.» на загальну суму 40 030 431,42 грн., ПДВ 8 006 086,28 грн.

Суд зазначає, що така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Вказана позиція також підтримується ВС у постанові від 27.03.2018 у справі № 816/809/17. ВС у постанові від 27.02.2018 по справі № 811/2154/13-а вказав на те, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи данні отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

Судом при розгляді справи встановлено, що 14.11.2017 року між КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» та ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» укладено договір підряду № 73 від 14.11.2017 з предметом будівництво пасажирського терміналу та обслуговуючих споруд КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖ» на вул. Блакитна, 4 у Шевченківському районі м. Запоріжжя ДК021:2015-45210000-2 Будівництво будівель. Між Замовником та Підрядником підписано низку додаткових угод до договору підряду № 73 від 14.11.2017 р.

14.12.2017 між КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» та ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» підписано акт прийому передачі майданчику під будівництво.

Листом вих. № 01/12-01 від 01.12.2017 ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» попросило КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» погодити ТОВ «СКАЙБІЛД» у якості субпідрядника для виконання загальнобудівельних робіт.

На виконання умов договору підряду № 73 від 14.11.2017 р. ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» виписані КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 15 від 18.01.2018 на суму ПДВ 3 333 333,33 грн., № 47 від 20.02.2018 р. на суму ПДВ 3 333 333,33 грн., № 5 від 07.03.2018 р. на суму ПДВ 1 666 666,67 грн., № 26 від 23.03.2018 р. на суму ПДВ 3 333 333,33 грн., з номенклатурою товарів/послуг будівництво пасажирського терміналу та обслуговуючих споруд КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖ» на вул. Блакитна, 4 у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Розрахунки між контрагентами проводилися у безготівковій формі на підставі платіжних доручень № 210 від 18.01.2018 на загальну суму 20 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3 333 333,33 грн., № 118 від 20.02.2018 на загальну суму 20 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3 333 333,33 грн., № 119 від 07.03.2018 на загальну суму 10 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 666 666,67 грн., № 211 від 23.03.2018 на загальну суму 20 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3 333 333,33 грн.

До матеріалів справи, а також до перевірки позивачем також були надані довідка про вартість виконаних будівельних робіт за примірною формою № КБ-3 за квітень 2018 р. від 17.04.2018 року, акт № 2 приймання виконаних робіт за примірною формою № КБ-2в за квітень 2018 року від 17.04.2018, підсумкова відомість ресурсів. Об`єкт: Будівля терміналу (витрати по факту).

Як слідує з матеріалів перевірки податковим органом будь-яких зауважень щодо вищевказаних первинних документів не встановлено.

Оцінивши вищевказані первинні документи за правилами КАС України, суд відмічає, що оглянуті документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач під час перевірки та судового розгляду на підтвердження дійсності та реальності господарських взаємовідносин із контрагентом - ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» (код за , Підрядник) надав усі необхідні та достатні первинні документи.

Також суд виходив з того, що з урахування приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України наявність у позивача податкових накладних, складених ТОВ «АЛЬТІС КОНСТРАКШН» № 15 від 18.01.2018, № 47 від 20.02.2018, № 5 від 07.03.2018, № 26 від 23.03.2018, та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, є достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, на загальну суму ПДВ 8 006 086,28 грн. і не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Також суд звертає увагу, що в таблиці на аркуші 14 Акту від 16.10.2019 відповідач зазначає залишок непідтвердженої поставки будівельних матеріалів, виробів і конструкцій по ланцюгу постачання лише по кількості, без вказівки їх вартості та суми ПДВ, що усуває для суду можливість оцінки даної обставини в розрізі встановлених порушень.

Щодо посилань представника відповідача на нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом на підставі наявності податкової інформації щодо контрагентів ТОВ «СКАЙБІЛД» (код за , Субпідрядник), суд зазначає наступне.

Згідно пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Суд також зауважує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Вказані правові позиції викладені у постановах Верховного суду від 12.06.2018 у справі № 826/11879/13-а, від 08.05.2018 у справі № 815/3526/17 та від 23.05.2018 у справі №804/2551/13-а.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, в пункті 7.1 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії», пунктом 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом по ланцюгу постачання.

Таким чином, відповідачем не доведено порушення КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» податкового законодавства у взаємовідносинах з ТОВ «АЛЬТІС - КОНСТРАКШН».

Отже, податкові повідомлення - рішення від 23.10.2019 № та № суд визнає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частини першої ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 21 020,00 гривень підлягають стягненню на користь КП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРПОРТ ЗАПОРІЖЖЯ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області. Оригінал платіжного доручення №123 від 23.01.2020 знаходиться в матеріалах адміністративної справи.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» (69013, м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 23.10.2019, а саме: форми «В1» №, форми «В4» №.

Стягнути на користь Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» судовий збір у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення у повному обсязі складено та підписано 12.06.2020.

Суддя О.О. Артоуз