Справа № 160/8881/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 червня 2020 року Справа № 160/8881/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/8881/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якому позивач просила: визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням заробітної плати для обчислення пенсії, всього стажу зазначеного в трудовій книжці, підвищенням розміру пенсії відповідно до ч.1 ст.28, ч.3 ст.29 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з дати звернення - 13 травня 2019 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 року позовну заяву було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про повернення без розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 , викладене у формі листа від 31.05.2019 року №1125/02-09/21. Зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.05.2019 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляціну скаргу, яку ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.05.2020 року було повернуто ОСОБА_1

25.05.2020 року адміністративна справа №160/8881/19 повернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Засобами поштового зв`язку до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява, в якій представник просить суд в порядку ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийняти додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати.

В обгрунтування поданої заяви представник позивача зазначає, що відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що рішення було ухвалено у письмовому провадженні, суд вважає за можливе заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення розглянути в порядку письмового провадження без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши заяву представника позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч.2 ст.252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частинами 1, 5 ст.143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується квитанцією №1740-6067-6894-4737 від 07.10.2019 року. Інших документально підтверджених судових витрат матеріали справи не містять.

Частиною 3 ст.139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Проте, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком, в яких їй було відмовлено. З метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд відповідно до ч.2 ст.9 КАС України вийшов за межі позовних вимог, визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про повернення без розгляду заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 , та зобов`язав повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, у зв`язку із чим позов було задоволено частково.

Отже, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог, з якими позивач звернулася до суду, було відмовлено, підстави для ухвалення додаткового судового рішення у справі щодо судових витрат відсутні, тому заява представника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.44, 139, 143, 248, 250, 252, 256, 295 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/8881/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко