Справа № 820/3518/16
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2020-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 р.Справа № 820/3518/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року (суддя Заічко О.В.; м. Харків; повний текст рішення складено 23.09.2019) по справі № 820/3518/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (надалі також - відповідач), в якому просив суд визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 15.06.2016 року № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року, позов задоволено, скасовано податкове повідомлення - рішення податкового органу від 15 червня 2016 року № .

Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2016 року у справі № 820/3518/16 та справу № 820/3518/16 направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року прийнято до розгляду зазначену адміністративну справу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року замінено відповідача - Центральну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення на Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області (надалі також - відповідач, ГУ ДФС у Харківській області).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 15 червня 2016 року № , яке винесено відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 3010,89 грн. (три тисячі десять гривень 89 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а саме: пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 183.2 ст. 183, п. 193.1, п. 193.10 ст. 193, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що ФО-П ОСОБА_1 в період з 01.01.2013 по 31.12.2013 був платником єдиного податку, у період з 01.01.2014 за результатами перевірки був переведений на загальну систему оподаткування. Перевіркою встановлено, що ФО-П ОСОБА_1 протягом останніх послідовних 12 календарних місяців, сукупно перевищив 300 000 гривень (без урахування ПДВ) - загальною сумою від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, а саме у 2013 році, обсяг отриманих доходів склав - 349 795,50 гривень. Вказана сума задекларована ФОП ОСОБА_1 у податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2013 рік, та підтверджена відповідними первинними документами наданими до перевірки, а саме - книгою обліку доходів та банківськими виписками, на банківський рахунок платника податків фактично надходили кошти продажу товарів. З посиланням на п. 181.1 ст. 181, п. 183.2, п. 183.9 ст. 183 ПК України, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано факт того, що ФОП ОСОБА_1 не було надано заяву на реєстрацію платника ПДВ до 10.01.2014. Перший дохід від здійснення підприємницької діяльності, згідно із книгою обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_1 було отримано 14.01.2014, згідно із банківськими виписками від 27.01.2014, а у відповідності з книгою обліку розрахункових операцій від 29.01.2014. Отже, ФОП ОСОБА_1 не було надано податкові декларації з ПДВ за січень-грудень та січень-грудень 2015, у зв`язку з тим, що він не був зареєстрований платником ПДВ.

Розгляд справи проведено без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Центральною об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка суб`єкта господарювання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

За результатами зазначеної перевірки складено акт № 1847/20-30-13-04/ НОМЕР_1 від 25.05.2016 р. (т.1 а.с. 6-36).

Згідно з висновками акту податковим органом встановлені порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено податок на додану вартість у розмірі - 240871,00 грн., по наступним періодам 2014 рік у розмірі - 68934,00 грн., а саме: за січень - у розмірі 234,00 грн.; за лютий - у розмірі 633,00 грн.; за березень - у розмірі 4108,00 грн.; за квітень - у розмірі 5430,00 грн.; за травень - у розмірі 10592,00 грн.; за червень - у розмірі 5925,00 грн.; за липень - у розмірі 5088,00 грн.; за серпень - у розмірі 4010,00 грн.; за вересень - у розмірі 15693,00 грн., за жовтень - у розмірі 8138 грн., за листопад - у розмірі 5380,00 грн.; за грудень - у розмірі 3703,00 грн.; 2015 рік у розмірі - 171937,00 грн. а саме: за січень - у розмірі 3563,00 грн.; за лютий - у розмірі 3292,00 грн.; за березень - у розмірі 4723,00 грн.; за квітень - у розмірі 6003,00 грн.; за травень - у розмірі 6130,00 грн.; за червень - у розмірі 28153,00 грн.; за липень - у розмірі 9658,00 грн.; за серпень - у розмірі 7489,00 грн.; за вересень - у розмірі 39847,00 грн.; за жовтень - у розмірі 6674,00 грн.; за листопад - у розмірі 24062,00 грн.; за грудень - у розмірі 32343,00 грн.

За результатами акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 15.06.2016 р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за основним платежем на суму у розмірі 240871,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму у розмірі 60217,75 грн. (т.1 а.с.37).

Підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та як наслідок прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення, стали висновки про заниження позивачем у 2014р., 2015р. податку на додану вартість у розмірі 240871,00 грн. внаслідок нереєстрації платником податку на додану вартість відповідно до вимог п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України та не надання ним відповідних податкових декларацій з ПДВ.

Позивач, не погодившись з зазначеним рішенням, звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що висновки акту перевірки є необґрунтованими та безпідставними, а податкове повідомлення-рішення, прийняте на його підставі, - протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно з п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла у період, що перевірявся) платники податку, зокрема, зобов`язані: а) вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; б) отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку; в) подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим. На вимогу контролюючого органу та в межах його повноважень, визначених законодавством, платники податку зобов`язані пред`являти документи і відомості, пов`язані з виникненням доходу або права на отримання податкової знижки, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у податковій декларації з цього податку; г) подавати особам, які згідно з цим Кодексом визначені відповідальними за утримання (нарахування) та сплату податку до бюджету, документи на підтвердження права платника податку, який отримує такі доходи, на застосування соціальних податкових пільг; ґ) у порядку, визначеному законом, допускати посадових (службових) осіб контролюючого органу на територію або до приміщень, що використовуються платником податку для отримання доходів від провадження господарської діяльності; д) здійснювати заходи, передбачені цим Кодексом, у разі зміни підстав для отримання податкової соціальної пільги; е) своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла у період, що перевірявся) об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п. 184.7 ст.184 Податкового кодексу України, якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Пунктом 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; отримувати від платників податків, платників єдиного внеску та надавати у межах передбачених законом, документи в електронному вигляді; у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

У відповідності до вимог п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла у період, що перевірявся) у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (1000000 гривень, в редакції станом на 01.01.2015р.) (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

У відповідності до вимог п.п.197.1.25 п. 197.1. ст. 197 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла у період, що перевірявся) звільняються від оподаткування операції з постачання (передплати) періодичних видань друкованих засобів масової інформації та книжок (крім видань еротичного характеру), учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників вітчизняного виробництва, словників українсько-іноземної або іноземно - української мови, доставки таких періодичних видань друкованих засобів масової інформації на митній території України (в редакції станом на 04.03.2015р. - постачання (передплати) та доставки періодичних видань друкованих засобів масової інформації (крім видань еротичного характеру) вітчизняного виробництва, підготовлення (літературне, наукове і технічне редагування, коригування, дизайн та верстка), виготовлення (друк на папері чи запис на електронному носієві), розповсюдження книжок, у тому числі електронного контенту (крім видань еротичного характеру) вітчизняного виробництва, учнівських зошитів, підручників та навчальних посібників, словників українсько-іноземної або іноземно-української мови вітчизняного виробництва на митній території України).

Судом з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивачем здійснювалась господарська діяльність щодо постачання продукції, визначеної п.п.197.1.25 п. 197.1. ст. 197 Податкового кодексу України.

Зазначені обставини підтверджуються копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних за період лютий-червень 2013 року, березень-травень та вересень 2014 року щодо поставки позивачем фізичним особам підручників та навчальних посібників (т.1 а.с. 46-91).

Оплата товарів відбувалася у безготівковій формі, що підтверджується копіями виписок банку по особовому рахунку позивача (т. 1 а.с. 92-114).

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 у 2013 році, маючи дохід у розмірі 349795,50 грн. (що не заперечується відповідачем) від здійснення підприємницької діяльності, а саме: оптової торгівлі книжковою продукцією, не реєструвався як платник податку на додану вартість у зв`язку з тим, що був платником єдиного податку та здійснював операції, звільнені від оподаткування згідно з п.п.197 .1.25 п. 197.1. ст. 197 Податкового кодексу України.

Положеннями п. 183.4 ст. 183 Податкового кодексу України встановлено, що у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, з умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, обов`язковим критерієм для реєстрації платника податку на додану вартість у разі переходу із спрощеної системи, що не передбачає сплату ПДВ на сплату інших податків і зборів є відповідність такого платника податку вимогами п. 181.1 ст. 181 ПК України, а саме отримання доходу від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню протягом останніх 12 календарних місяців, який сукупно перевищує 300000 гривень.

Отже, ФОП ОСОБА_1 у 2014 році при переході зі спрощеної системи оподаткування на загальну з обсягом отриманого доходу у 2013 р. в розмірі 349795,50 грн. від здійснення підприємницької діяльності, а саме оптової торгівлі книжкової продукції, не реєструвався як платник податку на додану вартість, у зв`язку з тим, що оптова торгівля книжкової продукції звільнена від оподаткування (п.п.197.1.25 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України), а відповідно платник податку не відповідав вимогам п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, тому як не здійснював операцій, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість.

Також, між позивачем (постачальник) та ФОП ОСОБА_3 (покупець) укладено договір поставки №0108-15 від 01.08.2015 року, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та строки, встановлені цим Договором, передати покупцю товар (книжкова продукція) (т.1 а.с.126-129). Виконання умов договору підтверджується наявними в матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних №29/08 від 29.08.2015 року та №08/09 від 08.09.2015 року, видаткових накладних №33 від 01.09.2015 року, №30 від 29.08.2015 року, №35 від 08.09.2015 року (т. 1 а.с.130-134). За вказаним договором позивачем постачались підручники та навчальні посібники (робочі зошити, зошити для практичних робіт, інваріантні модулі, тощо).

У 2015 році відповідно до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця платником податку отримано дохід у розмірі 859682,92 грн. (що не заперечується відповідачем), при цьому дохід у розмірі 40000,00 грн. - дохід, отриманий від реалізації книжкової продукції тобто пільгових товарів, суму у розмірі 819682,92 грн. отримано від здійснення інших видів діяльності, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями банківських документів - банківських виписок, виписок по особовому рахунку, платіжних доручень за спірний період (т.1 а.с.203-250, т.2 а.с.1-168).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатом здійснення своєї господарської діяльності у 2015 році ФОП ОСОБА_1 отримував дохід від послуг еквайрінгу в період часу з 06.01.2015 р. по 24.12.2015 р. у розмірі 38298,02 грн., що входить до складу доходу за 2015 рік у розмірі 819682,92 грн. Зазначене підтверджується банківськими роздруківками руху коштів (виписками за особовим рахунком) в період з 06.01.2015 р. по 24.12.2015 р., копії яких приєднано до матеріалів справи.

Операції еквайрінгу здійснювались за договором еквайрінгу №4495908 від 10.12.2013р. (т. 3 а.с. 69-71), укладеного між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк», полягали в обслуговуванні клієнта та встановленні у нього РОS-терміналів, які дозволяють здійснювати оплату за товари та послуги платіжними картками міжнародних платіжних систем Visa International та Mastecard Worldwide.

Отже, вищезазначені документи, що наявні в матеріалах справи, підтверджують здійснення позивачем з ПАТ «УкрСиббанк» відповідних господарських операцій еквайрінгу у 2015 році, що стало підставою перерахування відповідних коштів, включених позивачем до складу доходу за 2015 рік.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не перевищено обсягу доходу від постачання товарів (робіт/послуг), що є необхідним для обов`язкової реєстрації платника податку на додану вартість відповідно до вимог п.п. 181.1. п. 181 ст. 181 Податкового кодексу України, в редакції станом на 31.12.2015 р. (1000000 грн.).

Крім того, вищезазначені суми отриманого позивачем доходу від здійснення підприємницької діяльності, у тому числі торгівлі книжкової продукції (операції, що звільнені від оподаткування згідно п.п.197.1.25 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України), та суми отриманого доходу від послуг еквайрінгу не є достатніми для обов`язкової реєстрації підприємця як платника ПДВ та нарахування податкових зобов`язань за спірним рішенням.

Згідно ч. 1,2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлені в ході перевірки податковим органом порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку з чим, прийняте податкове повідомлення-рішення від 15.06.2016 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року по справі № 820/3518/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, cтрок, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 11.06.2020 року