Справа № 320/3214/20
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 червня 2020 року м. Київ № 320/3214/20

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним та нечинним наказу, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшов позов ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) до Державної судової адміністрації України (далі також - ДСА України, відповідач) про визнання протиправним та нечинним наказу відповідача № 169 від 08 квітня 2020 року «Про затвердження Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року адміністративну справу № 320/3214/20 передано за підсудністю Окружному адміністративному суду міста Києва.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №320/3214/20 була розподілена на суддю Вовка П.В.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява підписана особою, яка зазначена представником ОСОБА_1 - адвокатом Тарасенком А.В.

На підтвердження повноважень Тарасенком А.В. до позовної заяви додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Тарасенка А.В., а також копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 20 серпня 2019 року.

Згідно з ч. 1 статті 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Положеннями статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Водночас, особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, ч. 4 статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що повноваження представника позивача в межах розгляду даної справи, яким є адвокат, повинні бути підтверджені виключно ордером виданим на ведення справи в суді або довіреністю.

Натомість, матеріали справи не містять ні довіреності, ні ордеру, оформлених на Тарасенка А.В.

Суд зазначає, що за відсутності ордеру або довіреності, до позовної заяви не додано будь-якого документа, який би підтверджував рішення позивача реалізувати своє право на звернення до суду не самостійно, а через представника, та, відповідно, обсяг повноважень, наданий такому представнику.

Додатково, суд звертає увагу на те, що зміст доданого до позовної заяви договору від 20 серпня 2019 року не визначає повноважень адвоката Тарасенка А.В. на звернення до адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою щодо визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що позовна заява підписана представником позивача за відсутності належних доказів на підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва Дериглазова А.І.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Згідно з п. 3 ч. 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 6 статті 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Додатково суд звертає увагу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути позивачеві, разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала суду, відповідно до ч. 2 статті 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України, з урахуванням п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк