Справа № 640/23326/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

10 червня 2020 року м. Київ№640/23326/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні позовні вимоги у справі

за позовомОСОБА_1
до Виконавчого органу Київради (КМДА)
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Держави Україна в особі виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив:

«- Визнати дії Держави відповідальної перед людиною за свою діяльність протиправними;

- визнати, що право до даних - заявлених правовідносин не має зворотної дії в часі, будь-яких обмежень і строку давності, відповідно до посвідчень, відповідно до статті 268 ЦК України та не застосовувати будь-який пропущений строк та поновити будь-який пропущений строк;

- визнати, що Держава відповідальна перед людиною зобов`язана забезпечити позовні вимоги в повному обсязі та присудити:

- зобов`язати Державу - Гаранта Права терміново здійснити заміну аварійних ліфтів, як таких, що несуть загрозу життю людини, які відпрацювали 37 років, які затопленні два рази гарячою водою. Заміна ліфтів - це обов`язок держави, який не в праві скасувати будь-яка влада України і Кличко;

- зобов`язати Державу, відповідальну перед людиною за свою діяльність, здійснити капремонт під`їзду №3 в будинку АДРЕСА_1 , та вчинити всі дії відповідно до актів обстеження, яких 5 (п`ять);

- зобов`язати Державу здійснити капремонт квартири 128, яку було повністю затоплено з технічних причин, яку Держава зобов`язана відремонтувати відповідно до статті 13 ЗУ №3551-12 від 22 жовтня 1993 року;

- зобов`язати Державу-Гаранта права здійснити ремонт пішохідних доріжок прибудинкових територій;

- зобов`язати Державу здійснити капремонт централізованого колекторного тепловодопостачання, не хоронити в землю мілліарди грошей киян, на підставі акта;

- зобов`язати Державу здійснити ремонт під`їзної придомової дороги.».

Ухвалою суду від 28.11.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.12.2019 відкрито провадження в адміністративній, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Проаналізувавши доводи позивача, якими він обґрунтовує позовну заяву, дослідивши додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вказаний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, зважаючи на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, адміністративною справою в розумінні пункту 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною владних управлінських функцій стосовно іншого суб`єкта.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується й з положеннями статей 2, 4, 19 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, межі юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

При цьому, відповідно до частини другої статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є також держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо).

З огляду на наведені вище нормативні положення не є публічно-правовим спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, свої позовні вимоги позивач обґрунтовує протиправною відмовою держави, яку він наразі ототожнює з виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією):

- замінити аварійні ліфти після двох затоплень гарячою водою з технічних причин з вини держави, які відпрацювали більше 36 років, тоді як строк їх експлуатації 25 років, що є злочином;

- здійснити капітальний ремонт під`їзду після двох затоплень гарячою водою з технічних причин, строк експлуатації яких з 1982 року 37 років;

- здійснити капітальний ремонт прибудинкових пішохідних доріжок, які знівечені внаслідок ремонту постійного колекторного теплопостачання державою;

- здійснити капітальний ремонту колекторного тепловодопостачання, на ремонт якого витрачено мільярди, враховуючи, що щорічно в одному й тому ж місці риються десятки котлованів, що є злочинною діяльністю держави.

Згідно з доводами позивача вищевказані дії має здійснити держава в особі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рахунок державних коштів.

Відповідно до статті 10-1 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Таким чином, позивач оскаржує до адміністративного суду дії/бездіяльність суб`єкта владних повноважень - виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у зв`язку з нездійсненням капітального ремонту квартири, де проживає позивач, під`їзду в багатоквартирному житловому будинку, де знаходиться ця квартира, централізованого колекторного тепловодопостачання, а також тротуарів та доріжок на прилеглій до цього будинку прибудинковій території, тобто дії/бездіяльність стосовно утримання відповідачем в належному стані квартири та під`їзду багатоквартирного житлового будинку, де проживає позивач, та прилеглої до нього прибудинкової території.

Отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень та за своєю суттю пов`язаний із з захистом порушених житлових прав позивача, вирішення якого належить здійснювати в порядку цивільного судочинства.

При цьому судом встановлено, що позивач як особисто, так і разом з іншими громадянами неодноразово звертався до голови виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) В.Кличка, а саме:

- зі скаргою від 07.05.2019, в якій просив здійснити капітальний ремонт квартири, де він проживає, після неодноразового затоплення гарячої водозатоплення, а також невідкладно здійснити заміну аварійних ліфтів, капремонт під`їзду, капремонт колекторного теплопостачання, капремонт пішохідних дворових доріжок-тротуарів; капремонт під`їзних дворових доріг; благоустрій двору та інш. за рахунок держави.

- з вимогою від 07.05.2019 (зареєстрована в Київській міській державній адміністрації 07.05.2019) про заміну аварійних ліфтів у зв`язку з тим, що під`їзд двічі затоплювався гарячою водою,

- з пропозицією (зареєстрована в КМДА 09.07.2019) про заміну аварійних ліфтів, капремонт під`їзду, капремонт колекторного тепловодопостачання, капремонт пішохідних доріжок та під`їзної дороги та інш.

На один із таких листів позивача голова виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) В.Кличко листом №КО-10825/1/10825 повідомив позивача про те, що розгляд його звернення, вжиття відповідних заходів та надання відповіді доручено профільному заступнику та відповідному структурному підрозділу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Однак, дії чи бездіяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо розгляду своїх звернень, про які згадує в позові, позивач безпосередньо не оскаржує.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись статтями 238, 239, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України..

Роз`яснити позивачу, що на підставі частини другої статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із закриттям провадження у даній справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко