Справа № 420/4436/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4436/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Національного університету «Одеська морська академія» (, місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) до Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 01.02.2019 року ВП №57485736,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 25 травня 2020 року надійшла позовна заява Національного університету «Одеська морська академія» (, місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) до Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2019 року ВП №58575473.

Ухвалою від 28 травня 2020 року після усунення недоліків, що зумовили залишення позову без руху, прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ.

На обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що постанова від 19.03.2019 року ВП №58575473 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови №57485736, виданої 01.02.2019 року Другим Приморським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення виконавчого збору у розмірі 5628,33 грн. є протипправною та належить скасуванню.

Так, позивач зазначив, що на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 17.08.2018 року по справі №916/1435/18 з Національного університету «Одеська морська академія» на користь ПАТ «Одесагаз» було стягнуто борг, пеню, інфляції 3% річних та судовий збір в загальній сумі 56283,32 грн., видано наказ про примусове виконання рішення суду, який був поданий на виконання до Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі ГТУЮ в Одеській області, та 23.10.2018 року відкрито виконавче провадження №57485736.

Позивач зазначив, що державним виконавцем не було вчинено жодних реальних дій щодо примусового виконання рішення та 08.02.2019 року позивач у добровільному порядку виконав рішення та сплатив безпосередньо на користь ПрАТ «Одесагаз» стягнуті судом кошти у розмірі 56283,32 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Однак, відповідачем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 5628,33 грн.

Позивач вважає, що державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо примусового виконання рішення суду, зазначене рішення суду було виконано позивачем добровільно, а тому у зв`язку з бездіяльністю щодо примусового виконання рішення суду відсутні й підстави для стягнення виконавчого збору, оскільки це створює умови щодо подвійного стягнення його без реального виконання рішення суду.

На підтвердження своєї позиції позивач посилається на постанову Великої палати Верховного Суду від 11.03.2020 року по справі № 2540/3203/18, в якій наведені висновки щодо застосування норм права з аналогічних правовідносин.

До суду 02 червня 2020 року (вхід. №ЕП/8117/20) від Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що відсутні підстави для скасування виконавчого збору, визначені п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57485736 від 23.10.2018 року у розмірі 5628,33 грн., оскільки вимоги виконавчого документа не виконані боржником самостійно до надходження виконавчого документа на примусове виконання до відділу, тому виконавчий збір на користь державного бюджету підлягає обовязковому стягненню.

У свою чергу, позивач подав відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 04 червня 2020 року зупинено провадження у адміністративній справі №420/4436/20 до одержання витребуваних доказів.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 04 червня 2020 року призначено наступне судове засідання на 11 червня 2020 року на 15 годину 30 хвилин.

До суду 04 червня 2020 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій заявник просив визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 01.02.2019 року ВП №57485736, на обґрунтування якої зазначив, що позивач лише 22.05.2020 року ознайомився з матерілами первісного виконавчого провадження №57485736 та отримав копію постанови про стягнення виконавчого збору від 01.02.2019 року № ПВ 57485736, яка стала підставою для відкриття провадження №58575473 та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.03.2019 року ВП №58575743, що є первісним предметом позову.

Таким чином, позивач вважає, що відкриття виконавчого провджаення є похідної від постанови про стягнення виконавчого збору, а тому у судовому порядку підлягає скасуванню саме ця постанова.

До суду від Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли матеріали виконавчого провадження ВП №57485736 та ВП №58575743.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 11 червня 2020 року поновлено провадження у справі зі стадії, на якій воно було зупинено.

Представник позивача на відкритому судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання оголошено перерву для підготовки до судових дебатів на 12 червня 2020 року на 12 годину 00 хвилин.

На судове засідання учасники справи не зявились, тому керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України судом постановлено ухвалу, занесену до журналу судового засідання від 12.06.2020 року про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників учасників справи на судовому засіданні 11.06.2020 року, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 17 серпня 2018 р. по справі № 916/1435/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з університету «Одеська морська академія» (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, буд. 8, код - 01127799) на користь Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» (вул. Одарія, 1, м. Одеса, 65003, код - 03351208): 45718 гривень 20 коп. боргу, 6683 гривень 86 коп. пені, 1521 гривень 46 коп. інфляційних, 597 грн. 80 коп. сплати 3 % річних та 1762 гривні судового збору.

Рішення набрало законої сили 07.09.2018 року.

10 вересня 2018 року Господарським судом Одеської області видано наказ про примусове виконання рішення №916/1435/18 про стягнення з університету «Одеська морська академія» (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, буд. 8, код - 01127799) на користь Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» (вул. Одарія, 1, м. Одеса, 65003, код - 03351208): 45718 гривень 20 коп. боргу, 6683 гривень 86 коп. пені, 1521 гривень 46 коп. інфляційних, 597 грн. 80 коп. сплати 3 % річних та 1762 гривні судового збору.

ПАТ «Одесагаз» звернулося до Другого Приморського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 10.09.2018 року №916/1435/18.

Постановою Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 23.10.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання цього рішення суду.

Також, зазначеною постановою стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 5628,33 грн.

Копію зазначеної постанови направлено позивачу супровідним листом від 23.10.2018 року вих. №36443.

Також, суд встановив, що 23.10.2018 року Другим Приморським відділом ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про арешт майна боржника ВП №57485730.

У відповідь на запит №46161679 від 23.10.2018 року до Державної фіскальної служби про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями по виконавчому провадженню АСВП №57485736 надано інформацію про відкритті рахунки у банківських установах позивача.

Також, суд встановив, що 15.11.2018 року головним державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецул В.А. винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №57485730, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках позивача у банківських установах. Копію постанови направлено супровідним листом від 15.11.2018 року №38810 (а.с.10-12).

Матеріалами справи підтверджено, що Другим Приморським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області сформовано Національному університету «Одеська морська академія» платіжну вимогу №В-13/57485736 від 07 грудня 2018 року на суму 62 180,65 грн.

Філія ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» листом від 21.11.2018 року вих. №0632400/7327-18 повідомило Начальника Другого Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про те, що станом на 20.11.2018 ркоу сума, вказана в вищезазначеній постанові заблокована на рахунку Національного університету «Одеська морська академія» у повному обсязі.

Також, листом Державний ощадний банк України від 26.11.2019 року вих. №46-07/13160/19230 БТ повідомив Начальника Другого Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області про те, що відсутні будь-які правові підстави щодо прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника від 15 листопада 2018 року, оскільки рахунок, який відкрито на імя Боржника є депозитним рахунком для розміщення бюджетних коштів.

Окрім того, 04 грудня 2019 року позивачем подано скаргу до начальника Другого Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області на дії та рішення державного виконавця та УДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернулось до Начальника Другого Приморського відділу ДВС міста Одеси ГТУ Ю в Одеській області з листом «Щодо надання інформації» про стан виконання рішення в межах виконавчого провадження №57485736.

Листом від 12.12.2018 ркоувих. №41707 Другий Примоський відділ ДВС м. Одеса повідомило Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про те, які дії вчинялись державним виконавцем в межах виконавчого провадження №57485736 (а.с.99).

Також, суд встановив, що 24.01.2019 року ПАТ «Одесагаз» звернулось із заявою до Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про закриття виконавчого провадження, в якій просило закрити виконавче провадження за наказом Господарського суду Одеської області від 10.09.2018 року №916/1435/18 та повернути зазначений наказ (а.с.17).

Постановою старшого державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецул В.А. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.01.2019 року ВП №57485736 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто наказ №916/1435/18, виданий 10.09.2018 року Господарським судом Одеської області про стягнення грошової суми 562 83,32 грн., копія якої супровідним листом від 31.01.2019 року вих. №2734 направлена сторонам виконавчого провадження (а.с.102).

01.02.2019 року державним виконавцем Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецул В.А. винесено постанову про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої з Національного університету «Одеська морська академія» стягнуто виконавчий збір у розмірі 5628,33 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (а.с.104-105).

Так, суд встановив, що позивачем було сплачено на користь Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» (вул. Одарія, 1, м. Одеса, 65003, код - 03351208): 45718 гривень 20 коп. боргу, 6683 гривень 86 коп. пені, 1521 гривень 46 коп. інфляційних, 597 грн. 80 коп. сплати 3 % річних та 1762 гривні судового збору, що підтверджується банківськими виписками АБ «Південний» від 08.02.2019 року (а.с.9-10).

Також, матеріалами справи підтверджено, що 19.03.2019 року постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецул В.А. відкрито виконавче провадження з виконання постанови №57485736 від 01.02.2019 року, виданого Другим Приморським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення виконавчого збору у розмірі 5628,33 грн. (а.с.25).

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, враховуючи практику Великої палати Верховного Суду з подібних правовідносин, суд зробив висновки щодо задоволення позову повністю, з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (надалі Закон № 1404-VIII).

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п.п. 1-1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази.

Частиною 1 статті 5 цього Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, крім певних випадків.

Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті закону встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з положень ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ізчастиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також частиною дев`ятою вказаної статті закону передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами частини п`ятої вказаної статті закону, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 березня 2020 року по справі №2540/3203/18,Закон № 1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією, розробленою відповідно до законів № 1403-VIII і № 1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Так, положення частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані положення частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції.

Натомість частина друга статті 27 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому пункт 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону № 1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Крім цього, пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону № 1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає вмотивованими висновки суду першої інстанції про те, що на момент виникнення спірних правовідносин обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору були: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем виконано рішення суду, сплачено на користь Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» 45718 гривень 20 коп. боргу, 6683 гривень 86 коп. пені, 1521 гривень 46 коп. інфляційних, 597 грн. 80 коп. сплати 3 % річних та 1762 гривні судового збору добровільно, без примусових дій державного виконавця, а також те, що виконавчий документ було повернуто стягувачу за його заявою на піставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» до оплати боргу, суд вважає, що постанова №57485736 від 01.02.2019 року, видана Другим Приморським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення виконавчого збору у розмірі 5628,33 грн. безпідставно, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тому, з огляду на вищевикладені обставини, суд доходть висновку, що позовні вимоги є обгрунтованами та належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставівикладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Національного університету «Одеська морська академія» (, місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) до Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 01.02.2019 року ВП №57485736, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) про стягнення виконавчого збору від 01.02.2019 року ВП №57485736.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного МУ Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) на користь Національного університету «Одеська морська академія» (, місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, 8) судовий збір в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривін 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в сроки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко

.