Справа № 480/443/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 р. Справа № 480/443/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - Савостян Н.В.,

представника відповідача - Непийпа Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/443/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.06.2019 р. № Ф-4046-23.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана вимога є неправомірною, оскільки у спірний період вона хоча і була зареєстрована фізичною особою-підприємцем, проте за спірний період нарахованого єдиного соціального внеску вона не отримувала доходів, отриманих від зайняття діяльністю арбітражного керуючого, про що свідчать дані з офіційного сайту Судової влади України. В період з липня 2017 року у справах про банкрутство розпорядником майна, керуючим санацією або ліквідатором вона не призначалась. Зазначає, що системний аналіз п. п.14.1.226. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України та статей 4, 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» свідчить на користь того, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема діяльність арбітражного керуючого, вважається самозайнятою особою і платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише при умові, що така особа не є найманим працівником в межах такої незалежної професійної діяльності і що вона отримує дохід саме від такої незалежної професійної діяльності. Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не врегульовано відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи як фізичної особи-підприємця та здійснення незалежної професійної діяльності. Із норм даного Закону вбачається, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказана мета досягається шляхом регулярної сплати мінімального страхового внеску. Таким чином, в розумінні Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач є застрахованою особою та єдиний внесок регулярно нараховує та сплачує самостійно. Тому борг з єдиного соціального внеску у неї відсутній.

Ухвалою від 23.01.2020р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

23.01.2020р. заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено. Зупинене стягнення на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4046-23 від 05.06.2019р. до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №480/443/20.

17.02.2020р. представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.48-52), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що оскаржувана вимога є правомірною, оскільки Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464) розмежовує всіх платників єдиного внеску, до яких входять, як і фізичні особи - підприємці, так і особи, які провадять незалежну професійну діяльність. Таким чином, ОСОБА_1 є платником єдиного внеску, який здійснює відмінні види діяльності, а саме: діяльність у сфері права та надання комбінованих офісних адміністративних послуг, надання інших допоміжних комерційних послуг, інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, агентства нерухомості, діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту інша професійна, наукова та технічна діяльність, а також є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність - арбітражного керуючого та має свідоцтво про право на здійснення діяльності №1828. Фізичні особи-підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, не звільняються від сплати єдиного внеску, адже виключенням є тільки фізичні особи-підприємці за умови, що вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058, та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Крім того, посилання позивача на начебто неотримання нею доходу, як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність у період з 2017 р. до січня 2019р., на думку представника відповідача, є безпідставним, адже відповідно до абзацу 2 п.2 ч.1 ст. 7 Закону №2464, навіть при неотриманні платником у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу доходу, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. З аналізу норм діючого законодавства вбачається, що позивач за наявності державної реєстрації фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності є платником єдиного внеску і була зобов`язана сплачувати єдиний внесок у порядку і строки, визначені Законом № 2464 та Інструкцією №449.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є платником єдиного внеску, як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність з 09.08.2017 р., та як фізична особа - підприємець з 20.06.2002 року (а.с.13-14).

Відповідно до інтегрованої картки платника податку з єдиного внеску ОСОБА_1 проведені нарахування по строку сплати єдиного внеску:

09.02.2017р. - за IV квартал 2016 - 3797,64 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;

19.04.2017р. - за І квартал 2017 - 2112 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;

19.07.2017р. - за II квартал 2017 -2112 грн. як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;

19.10.2017р. - за III квартал 2017 у сумі 2112 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;

19.01.2018р. - за IV квартал 2017- як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;

19.04.2018р. - за І квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування року - як платнику незалежної професійної діяльності;

02.05.2018р. - за 2017 -3520 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;

19.07.2018р. - за II квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;

19.07.2018р. - за ІІ квартал 2018 - 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;

19.10.2018р. - за ІІІ квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;

19.10.2018р. - за III квартал 2018 - 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;

21.01.2019р. - за IV квартал 2018 - 2457,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування;

21.01.2019р. - за IV квартал 2018 - 2457,18 грн. - як платнику незалежної професійної діяльності;

19.04.2019р. - за І квартал 2019 - 2754,18 грн. - як фізичній особі підприємцю на спрощеній системі оподаткування (а.с.88-92).

У зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 станом на 31 травня 2019 року недоїмки зі сплати єдиного внеску в загальному розмірі 16 235, 16 грн. ГУ ДПС у Сумській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4046-23 від 05.06.2019р. (а.с.11).

Вирішуючи даний спір та надаючи оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (чинного на час видання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого) визначено, що арбітражний керуючий - це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражні керуючі є суб`єктами незалежної професійної діяльності.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Одна і та ж особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Закону.

Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України

Підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем (за виключенням випадку, передбаченого пунктом 65.9 статті 65 цього Кодексу) та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб;

Відповідно до пункту 178.1 статті 178 Податкового кодексу України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 65.2 статті 65 Податкового кодексу України, облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

Пунктом 65.3 статті 65 Податкового кодексу України передбачено, що для взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати заяву та документи особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем постійного проживання.

Згідно з підпунктом 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 Податкового кодексу України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Відповідно до положень підпункту 4 пункту 6.7 Розділу VI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою № 5-ОПП з позначкою «Зміни» та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, визначеного у підпункті 1 цього пункту.

Пунктом 178.2 статті 178 Податкового кодексу України передбачено, що доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 2 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - третьої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати визначено у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон 2464-VІ).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктами 4, 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ, платниками єдиного внеску є:

- фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (пункт 4);

- особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (пункт 5).

За змістом ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VІ особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VІ для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VІ для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону № 2464-VІ єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до пункту 16 розділу IV Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 р. за N 460/26905), ФО - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти (додаток 5).

З аналізу наведених вимог чинного податкового законодавства слідує, що для цілей оподаткування, фізичні особи, які є суб`єктами господарювання та зареєстровані як підприємці, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, є самозайнятими особами.

З метою адміністрування сплати податків та інших обов`язкових платежів самозайняті особи, у тому числі ті, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на податковий облік.

При поєднанні в одній фізичній особі статусу підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Тобто, якщо особа взята на облік як самозайнята особа, яка здійснює підприємницьку діяльність (ФОП), вона не повинна повторно ставати на облік та подавати документи як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Особливістю оподатковування самозайнятих осіб (ФОП), які обрали спрощену систему оподаткування, є те, що для такого суб`єкта господарювання сплата податку на доходи фізичних осіб, ПДВ, податку на майно та деяких інших замінюється на сплату єдиного податку з фіксованою ставкою, що розраховується залежно від виконання певних вимог, як-то обсяг доходу, наявність чи відсутність найманих працівників або їх кількість.

У силу вимог підпункту 2 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від обов`язку нараховувати та сплачувати податок на доходи фізичних осіб, з доходів, що отримані в результаті господарської діяльності самозайнятої особи - платника єдиного податку, які оподатковуються єдиним податком.

Як було встановлено судом, позивач з 12.06.2002р. зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с.13).

Судом також встановлено, що 24.07.2017р. позивачу видано свідоцтво №1828 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (а.с.14).

Видами господарської діяльності позивача є: «82.11 Надання комбінованих офісних адміністративних послуг, 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.н., 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, 68.31 Агентства нерухомості, 69.10 Діяльність у сфері права, 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.» (а.с.23).

При цьому, до видів діяльності позивача як фізичної особи-підприємця не відноситься діяльність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Так, відповідно до Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010 клас 70.22 «Консультування з питань комерційної діяльності й керування» включає надання консультаційних послуг, управлінської та організаційної підтримки компаніям та іншим організаціям з питань керування, корпоративного стратегічного й оперативного планування, визначення напрямів розвитку бізнесу, управління змінами, зниження собівартості та інших фінансових питань, маркетингових цілей і політики, кадрової політики, стратегії виплат компенсацій і пенсій, планування виробництва та контролю.

Надання комерційних послуг може включати консультування, управлінську й організаційну підтримку компаній і громадських організацій відносно: проектування методики бухгалтерського обліку та правил, програм ведення звітності, процедур контролю виконання кошторису консультування та підтримки компаній і громадських організацій у сфері планування, організаційних заходів, забезпечення ефективності та контролю, інформації з питань управління тощо

Цей клас включає також: діяльність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Цей клас не включає: розроблення програмних додатків і програм для бухгалтерського обліку, юридичні послуги та представництво, діяльність у сфері бухгалтерського обліку, банківських операцій і аудиту, консультування щодо оподатковування, консультування з питань архітектури та інжинірингу, консультування з питань навколишнього середовища, агрономії, безпеки тощо, консультування із заповнення вакансій і пошуку персоналу, консультування у сфері освіти.

Отже, діяльність у сфері агентств нерухомості 68.31 та діяльність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є різними видами діяльності та відносяться до різних класів.

З огляду на те, що види діяльності позивача як фізичної особи-підприємця - платника єдиного податку та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, не співпадають, то позивач має обов`язок щодо подання звітності і як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність. Також у позивача є обов`язок і щодо сплати єдиного соціального внеску, як особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, оскільки останній здійснює господарську діяльність, що відмінна від незалежної професійної діяльності.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що доводи відповідача про необхідність нарахування та сплати позивачем єдиного соціального внеску як особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, є обґрунтованими.

За таких обставин суд вважає, що контролюючий орган дійшов правомірних висновків про наявність у позивача недоїмки з єдиного соціального внеску у сумі 16 235грн.16коп.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що поданий позов позивача задоволенню не підлягає.

Правові підстави для відшкодування позивачу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 червня 2020 року

Суддя О.О. Осіпова