Справа № 440/644/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/644/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Гринько М.О.,

представника позивача Клименко Л.О.,

представника відповідача Чайки М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродснекгруп" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпродснекгруп" (надалі - позивач, ТОВ "Укрпродснекгруп") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №000309501 від 11.11.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що підставою для винесення оскаржуваного рішення є акт від 11.10.2019 №1242/16-31-05-01-10/36333544 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Укрпродснекгруп". Позивач вважає, що висновки акту перевірки від 11.10.2019 №1242/16-31-05-01-10/36333544 є помилковими, а оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки цех по виробництву рослинної олії, що належить промисловому підприємству - ТОВ "Укрпродснекгруп", не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки згідно п.п. "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, тому відсутнє заниження податкового зобов`язання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/644/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09:30 11 березня 2020 року, витребувано докази.

25 лютого 2020 року до суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Полтавській області на позовну заяву /том 1 а.с. 65-67/, у якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на висновки документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Укрпродснекгруп", оформленої актом перевірки від 11.10.2019 №1242/16-31-05-01-10/36333544. Зазначає, що оскільки ТОВ "Укрпродснекгруп" не використовує об`єкт нерухомого майна за призначенням, а здає в оренду (вид діяльності - надання в оренду власного чи орендованого нерухомого майна, клас 68.20 за ДК 009:2010), тому позивач не звільнений від сплати податку на нерухоме майно на підставі п.п. "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, дія якої розповсюджується на будівлі промисловості промислових підприємств, які використовуються такими підприємствами у здійсненні власної виробничої діяльності. Вказує, що об`єкти нерухомості, що передані в оренду іншому промисловому підприємству, у тому числі, для використання їх у виробничій діяльності, не підпадають під дію п.п. "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

Протокольною ухвалою суду від 11 березня 2020 року підготовче судове засідання відкладено до 09:00 26 березня 2020 року.

23 березня 2020 року до суду надійшла відповідь ТОВ "Укрпродснекгруп" на відзив /том 1 а.с. 129-131/, у якій зазначено, що об`єкти нежитлової нерухомості відповідно до п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України визначені об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Разом з цим, п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктом оподаткування. Вважає, що відповідно до п.п. "є" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України належний йому об`єкт нерухомості не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, оскільки ТОВ "Укрпродснекгруп" згідно основних видів діяльності відноситься до промислового підприємства, код КВЕД 10:39 та 10:41, а нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 область, Диканський район, с. Черчений Яр, вул. Братів Марченків, 40-а-3, належить платнику податків на праві власності та відноситься до будівель промисловості.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року клопотання представників сторін про відкладення підготовчого засідання - задоволено. Продовжено строк підготовчого провадження у справі № 440/644/20 на тридцять календарних днів. Підготовче засідання відкладено до 09:30 28 квітня 2020 року.

09 квітня 2020 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив /том 1 а.с. 154-155/, у яких зазначено, що використання приміщення орендарями у виробничій діяльності не спростовує факту, що ТОВ "Укрпродснекгруп" отримує дохід від належного йому приміщення не в результаті промислової діяльності, а в результаті здачі його в оренду, що не охоплюється поняттям промислової діяльності. Таким чином, оскільки безпосередньо ТОВ "Укрпродснекгруп" не використовує власне приміщення як об`єкт промисловості (для виготовлення промислової продукції), а виключно надає об`єкт нерухомості в оренду, то п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України на нього не поширюється, так як визначена спеціальним нормативно-правовим актом сукупність обставин, з якими Податковий кодекс України пов`язує можливість звільнення об`єкта від оподаткування, відсутня.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року встановлено наступний порядок з`ясування обставин справи та дослідження доказів під час розгляду справи по суті: дослідження письмових доказів; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11:00 14 травня 2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 14 травня 2020 року оголошено перерву у судовому засіданні до 09:00 26 травня 2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 26 травня 2020 року оголошено перерву у судовому засіданні до 10:30 04 червня 2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпродснекгруп" (ідентифікаційний код 36333544) зареєстроване як юридична особа 14.04.2009 та взяте на облік як платник податків в Полтавській ОДПІ ГУ Міндоходів (Диканське відділення) з 15.04.2009, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /том 1 а.с. 10-17, том 2 а.с. 1-7/.

Станом на 01.01.2016, 01.01.2017, 01.01.2018 та 01.01.2019 ТОВ "Укрпродснекгруп" мало право на здійснення таких видів діяльності, як, зокрема, 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів, 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів /том 2 а.с. 1-29/.

ТОВ "Укрпродснекгруп" є власником нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , с. АДРЕСА_2 , вул АДРЕСА_3 Братів Марченків, будинок АДРЕСА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 33077238, сформованим 03.02.2015 /том 1 а.с. 52-54/.

Посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Укрпродснекгруп", за результатами якої складено акт від 11.10.2019 №1242/16-31-05-01-10/36333544 /том 1 а.с. 70-104/.

Відповідно до висновків акту перевірки від 11.10.2019 №1242/16-31-05-01-10/36333544 перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема, п.п. 266.2.1 п. 266.2, п.п. 266.3.3 п. 266.3, п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов`язання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 139374,29 грн., у т.ч. за ІІ-ІV квартал 2016 року - 19465,97 грн., 2017 рік - 30136,00 грн., 2018 рік - 70122,71 грн. та І квартал 2019 року - 19649,61 грн. /а.с. 104/.

Висновки перевірки ґрунтуються на тому, що ТОВ "Укрпродснекгруп" не задекларовано цех по виробництву рослинної олії, який є об`єктом оподаткування, оскільки не задіяний в процесі виробництва та не є виробничим корпусом (цехом). Перевіркою встановлено, що позивач не використовує об`єкт нерухомого майна за призначенням, а здає в оренду (вид діяльності-надання в оренду власного чи орендованого нерухомого майна, клас 68.20 за ДК 009:2010), тому позивач є власником об`єкта нерухомості та не підпадає від вимоги п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

11.11.2019 ГУ ДПС у Полтавській області на підставі акту перевірки від 11.10.2019 №1242/16-31-05-01-10/36333544 прийнято податкове повідомлення-рішення №000309501, яким ТОВ "Укрпродснекгруп" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" на загальну суму 149885 грн. 40 коп., у тому числі: за податковим зобов`язанням в сумі 119908 грн. 32 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 29977 грн. 08 коп. /том 1 а.с. 7/.

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 11.11.2019 №000309501, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню ГУ ДПС у Полтавській області від 11.11.2019 №000309501, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI, який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 10.1.1 пункту 10 статті 10 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до місцевих податків належить податок на майно.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 Податкового кодексу України).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно з п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Рішенням Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області від 29.01.2016 затверджено для юридичних осіб податок на об`єкти нежитлової нерухомості у розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати з 01.01.2016 за 1 кв.м бази оподаткування /том 1 а.с. 117/.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Рішенням Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області від 07.07.2016 встановлено на території Великобудищанської сільської ради податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на календарний рік за 1 кв.м загальної площі об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, для юридичних осіб: нежитлова нерухомість - для об`єктів нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, ставка податку становить 0,5% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року /том 1 зворот а.с. 116/.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень.

Рішенням Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області від 06.06.2017 затверджено для юридичних осіб податок на об`єкти нежитлової нерухомості у розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року з 01.01.2018 за 1 кв.м бази оподаткування /том 1 а.с. 116/.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні.

Рішенням Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області від 30.08.2018 установлено на території Великобудищанської сільської ради ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для юридичних осіб на 1 кв.м. у розмірі 1% розміру мінімальної заробітної плати /том 1 а.с. 113-114/.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні.

Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Так підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2 статті 30 Податкового кодексу України).

Підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

Сама по собі специфіка об`єкта оподаткування - наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.

Обираючи за вихідне поняття «промисловість», у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції.

Наданням пільги щодо сплати податку, звільненням від сплати податків, держава має на меті встановлення певного рівня соціального або економічного захисту відповідної категорії платників податків.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Суд вважає, що такий підхід у розумінні норми, про яку йдеться, випливає з того, що функціональне призначення об`єкта, який звільняється від оподаткування, яким є предмет - будівля промисловості (вид нежитлової нерухомості), є фактично визначальною родовою ознакою, оскільки не є об`єктом оподаткування саме будівлі промисловості, тобто будівлі які використовуються для виготовлення промислової продукції будь-якого виду.

Таким чином, застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 17.02.2020 у справі №820/3556/17, який в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковим для застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин.

ТОВ "Укрпродснекгруп" є власником нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , с. АДРЕСА_2 , вул АДРЕСА_3 Братів Марченків, будинок АДРЕСА_4 , до складу якої входить, у тому числі, цех по виробництву рослинної олії загальною площею 1883,5 кв.м /том 1 а.с. 52-54/.

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 до групи (код 125) "Будівлі промислові та склади" належить клас (код 1251) "Будівлі промислові", який включає криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням.

Відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29 листопада 2010 року №530 (далі - ДК 009:2010), економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що протягом 2016-2018 років приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 , будинок 40-А площею 1883,5 кв.м. було передано позивачем (орендодавцем) ТОВ "Снекторггруп" (орендареві) за договором оренди нежитлового приміщення №01/02/14-ОНП від 01.02.2014 /том 1 а.с. 108-111/, за умовами якого приміщення надається для ведення господарської діяльності орендаря /пункт 1.5 договору/.

01.01.2019 укладено договір оренди нерухомого майна між позивачем (орендодавець), ТОВ "Снекторггруп" (орендар) та ПАТ "Креді агріколь банк" (банк), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає за плату в тимчасове користування нерухоме майно, на яке встановлено обтяження на користь банку, та яке передане в іпотеку банку в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме: літ. О-1 цех по виробництву рослинної олії загальною площею 1883,5 кв.м., що є складовою частиною нежитлових будівель з реєстраційним номером 10, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Диканський район, с. Чернечий Яр, вул. Братів Марченків, будинок 40-а-3, що належить орендодавцю на праві власності /том 1 а.с. 106-107/.

Таким чином, цех по виробництву рослинної олії площею 1883,5 кв.м, що входить до складу нежитлової будівлі, розташованої за адресою: Полтавська область, Диканський район, с. Чернечий Яр, вул. Братів Марченків, будинок 40-а-3, власником якої у перевіряємову періоду є позивач, не використовувався позивачем за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду), натомість, використовувався для передачі в оренду третій особі (вид діяльності-надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, клас 68.20 за ДК 009:2010).

Зважаючи на вищевикладене, суд не приймає доводи позивача щодо розповсюдження на нього пільги, встановленої пунктом є п.п. 266.2.2 п. 266.2. ст. 266 Податкового кодексу України.

Розрахунок контролюючим органом суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідає вимогам законодавства та наведений у акті перевірки від 11.10.2019 №1242/16-31-05-01-10/36333544 /том 1 а.с. 101-102/.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що орендар ТОВ "Снекторггруп" використовував вказану нежитлову будівлю для промислового виробництва, оскільки такі доводи не спростовують факт не використання позивачем вказаного приміщення для власного промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду), а також не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, надані до суду копії документів стосуються діяльності ТОВ "Снекторггруп" за період ІІІ квартал 2019 року - І, ІІ квартали 2020 року /том 1 а.с. 201-218/, тоді як порушення норм, що зафіксоване в акті 11.10.2019 №1242/16-31-05-01-10/36333544, виявлено за період: ІІ-ІV квартал 2016 року, 2017, 2018 роки, І квартал 2019 року.

Відповідно до п.п. 53.3.2 п. 53.3 ст. 53 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування (п.п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що контролюючий орган при визначенні позивачу податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, за наявності підстав для нарахування позивачу, як власнику нежитлової нерухомості, що є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податкового зобов`язання за 2017, 2018 роки, за І квартал 2019 року, а отже, податкове повідомлення-рішення від 11.11.2019 №000309501 прийняте ГУ ДПС у Полтавській області на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та обґрунтовано.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпродснекгруп" (ідентифікаційний код 36333544, вул. Братів Марченків, 40-А-2, село Чернечий Яр, Диканський район, Полтавська область, 38521) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код 43142831, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя С.С. Сич