Справа № 333/523/20
Суддя: Михайлова А. В.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/523/20
Провадження № 2-а/333/66/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Штенгелова Олександра Володимировича до поліцейського взводу №2 роти №1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Дворнікова Костянтина Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Штенгелова О.В. звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу №2 роти №1 УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України сержанта поліції Дворнікова К.М., ДПП Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою серії ДП18 №266665 від 29.01.2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. за те, що на автомобільній дорозі «Одеса-Мелітополь-Новозаводськ» 203 км позивач керуючи транспортним засобом, рухався з переобладнанням, а саме в нижній частині лобового скла встановлена дерев`яна тумба, яка обмежує оглядовість водієві під час керування транспортним засобом, а також водій при зупинці поліцейським не пред`явив документи, перераховані в п. 2.1 ПДР України. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень та грубим порушенням встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським Дворніковим К.М. Так, позивач посилається на те, що відомості постанови про накладення адміністративного стягнення щодо скоєння інкримінованого адміністративного правопорушення не відповідають дійсності, та є надуманими співробітником поліції. Крім того, позивач зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №266665 від 29.01.2020 року винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства, закріплених у ст. ст. 245, 251, 268, 280 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення відносно позивача, в порядку, передбаченому КУпАП - не розглядалася, а будь-які докази на підтвердження інкримінованого позивачу складу адміністративного правопорушення - відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Штенгелов О.В. в судове засідання не з`явилися, але представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити.

Відповідач - поліцейський взводу № 2 роти № 1 УПП в Херсонській області ДПП Національної поліції України сержант поліції Дворніков К.М. повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача - ДПП Національної поліції України до суду не з`явився, але надав суду відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та відеозапис. Вказаним відзивом відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що відповідач Дворніков К.М. виніс оскаржувану постанову з дотриманням вимог КУпАП, Закону України «Про національну поліцію».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності зі ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 №266665 від 29.01.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. за те, що на автомобільній дорозі «Одеса-Мелітополь-Новозаводськ» 203 км він керуючи транспортним засобом, рухався з переобладнанням, а саме в нижній частині лобового скла встановлена дерев`яна тумба, яка обмежує оглядовість водієві під час керування транспортним засобом, а також водій при зупинці поліцейським не пред`явив документи, перераховані в п. 2.1 ПДР України.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Крім того, ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 31.4.7 (в) Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів якщо встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс).

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Згідно з ч. 1. ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а, по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є відеозапис.

Наданий відповідачем відеозапис не підтверджує ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, в діях ОСОБА_1 та не містить доказів порушення ним положень п.31.4.7 (в) та п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Так, на відеозапису зафіксоване закрите приміщення в якому, зокрема перебували позивач ОСОБА_1 та поліцейський. При цьому, ОСОБА_1 голосно пояснював поліцейському про те, що підстав вимагати у нього документів, передбачених ПДР України немає, оскільки жодних правопорушень він не вчиняв.

Крім того, наданий стороною відповідача відеозапис не містить в собі будь-яких підтверджень відомостей, викладених в оскаржуваній постанові, зокрема на відеозаписі відсутні момент зупинки поліцейським Дворніковим К.М. транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з встановленою в передній частині лобового скла дерев`яної тумби, яка обмежує оглядовість з місця водія, а також відмови ОСОБА_1 при зупинці транспортного засобу в наданні поліцейському документів, передбачених ПДР України.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом відповідачу роз`яснено його право на подачу відзиву на позов та доказів на обґрунтування своїх заперечень, при цьому останній не виконав свій обов`язок, передбачений ч. 2. ст. 78 КАС, та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1. ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, в час, місці та при обставинах зазначених в оскаржуваній постанові.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В порушення вимог ст. 77 ч. 2 КАС України відповідач не надав суду жодного доказу порушення позивачем ОСОБА_1 п. 31.4.7 (в) та п. 2.4 Правил дорожнього руху України, в зв`язку з чим суд вважає вину позивача у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, не доведеною. Також в матеріалах справи відсутні інші докази на підтвердження факту вчинення Позивачем ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 286 ч. 3 КАС України постанову серії ДП18 №266665 від 29.01.2020 року про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В позовній заяві позивач просить стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судові витрати.

Положенням частини 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію угоди про надання правової допомоги від 05.02.2020 року, укладену ОСОБА_1 та адвокатом Штенгеловим О.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001123 від 29.02.2016 року), предметом якої є надання правової допомоги та представництво клієнта в судах; копію ордеру на надання правової допомоги серії АР №1009910 від 05.02.2020 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 07.02.2020 року; попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи від 07.02.2020 року; копію квитанції про оплату послуг з професійної правничої допомоги від 07.02.2020 року на суму 1500 грн. 00 коп.; копію квитанції про оплату послуг з професійної правничої допомоги від 12.03.2020 року на суму 700 грн. 00 коп.; копію квитанції про оплату послуг з професійної правничої допомоги від 31.03.2020 року на суму 700 грн. 00 коп.; копію квитанції про оплату послуг з професійної правничої допомоги від 03.06.2020 року на суму 700 грн. 00 коп., а загальна вартість наданих адвокатом Штенгеловим О.В. послуг з професійної правничої допомоги становить 3600 грн. 00 коп.

Оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому вищевказана сума у розмірі 3600 гривень 00 копійок, яка є видом судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 121, 245, 246, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 139, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Штенгелова Олександра Володимировича до поліцейського взводу №2 роти №1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Дворнікова Костянтина Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №266665 від 29.01.2020 року, винесену поліцейським взводу №2 роти №1 Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержантом поліції Дворніковим Костянтином Миколайовичем за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3600 грн. 00 коп. (три тисячі шістсот гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова