Справа № 569/611/20
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/611/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м.Рiвне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi головуючої суддi Панас О.В.,

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.,

з участю:

представника позивача адвоката Кузьменюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Казиміра Ростислава Андрійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Казиміра Ростислава Андрійовича , Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому Кузьменюк Т.М. просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1940587 від 05 січня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 255 гривень, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 05.01.2020 pоку o 12 год. 03 хв., керуючи автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, номерний знак НОМЕР_1 , у населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5,45 с.Стрижавка, ОСОБА_1 був зупинений інспектором, яким було складено оскаржувану постанову ЕАК № 1940587 про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що позивач рухався зі швидкістю 84 км/год, чим порушив п.п. 12.4 ПДР, швидкість руху вимірювалась приладом TRUCam 0011461.

Відповідно до даної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень 00 коп. за порушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за невиконання вимог дорожнього знаку 5.45 ПДР України.

Постанову вважає такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що висновки інспектора викладені в оскаржуваній постанові невідповідають дійсним реальним обставинам справи, належних доказів вчинення ним правопорушення немає.

Також звертає увагу на той факт, що оскаржувана постанова на містить переліку доказів, які додаються до постанови (п. 8 оскаржуваної постанови). Відповідачем не надано жодного доказу, що свідчив би про наявність правопорушення.

Крім того, вважає, що факт скоєння правопорушення саме ним, неможливо чітко ідентифікувати, з огляду на інтенсивність пересування транспортних засобів на автомагістралі, що суперечить принципу індивідуальної юридичної відповідальності особи. Жодних доказів того, що відображена на приладі TruCAM швидкість належала саме його автомобілю, відповідач не надав.

Зазначає, що відповідачем не було надано позивачу докази того, що вимірювач швидкості під серійним номером «TruCAM» 0011461 пройшов відповідну повірку, є придатним до застосування і має свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, термін дії якого не минув на час складання постанови про адміністративне правопорушення, тобто станом на 05.01.2020 року.

В судове засідання позивач не з`явився.

Представник позивача Кузьменюк Н.М. , яка діє згідно ордеру РН-395 № 1050 від 13.01.2020р.

в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала з підстав, викладених у позові, просила задовольнити, постанову скасувати. В судове засідання відповідачі не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду даної справи повідомлялися завчасно та належним чином . Причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи на дату слухання справи до суду не надійшло. Управління патрульної поліції в Вінницькій області департаменту патрульної поліції у судове засідання надало відзив на позов, згідно якого просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю, посилаючись на те, що під час несення служби в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 ПДР М-21 на 297 км 05.01.2020 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС001146) було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу VOLS WAGEN GOLF з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 84 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Інспектор ОСОБА_2 P. ОСОБА_3 . виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті. В якості доказу додали фото, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту та відео. У визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права па захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, що і зроблено позивачем, тобто порушень прав позивача не виявлено. Вказують у відзиві також, що в обґрунтування власної позиції, позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт перевищення ним встановленої дорожнім знаком 5.45 швидкості руху чи доказів незаконності використання вимірювального засобу тощо. Крім того, просять врахувати, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки. До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки «швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який, на підставі вказаного наказу, було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. 29 серпня 2012 фірмі LaserTechnology, Inc., яка є виробником TruCAM, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки UА-МІ/1-2903-2012. Вищевказана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки була передбачена положеннями Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 року № 113/98-BP, (втратив чинність 01.01.2016 р.) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність. Так, відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність`від 11.02.1998 р. N9 113/98-BP, (втратив чинність 01.01.2016 р.) засоби вимірювальної техніки, призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями, підлягали державним приймальним та контрольним випробуванням з метою затвердження типів цих засобів або контролю їx відповідності затвердженим типам і обов`язковим вимогам нормативних документів з метрології. Також відповідно до п. 1.3. «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 №100 (втратив чинність 14.06.2016 р.) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видавався на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам в Україні (далі іноземні виробники) - для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України партіями. Саме на виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів, які наразі втратили чинність, і здійснювалися державні приймальні випробування приладу ТruСАМ з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 TruCAM був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх подальше серійне виробництво або ввезення нових пристроїв на територію України.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх iз вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Крім того, новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 p. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 p.), не передбачено повторного проходження вищезгаданої процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України. Також необхідно зауважити, що відповідно до п. 3 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, внесені в установленому порядку до набрання чинності новим Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019 року.

При цьому, так як прилади TruCAM, які знаходяться в розпорядженні та користуванні Департаменту патрульної поліції та його структурних (територіальних) підрозділів були введені в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, то відповідно, їх подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки. Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. №1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р.), законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі, це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься і вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM. Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік.

Враховуючи викладене, вважають, що Інспектор, мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова серії ЕАК № 1940587 від 05.01.2020 р. обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування та визнання дій інспектора протиправними безпідставні, необґрунтовані та нe підкріплені нормами законодавства. Тому, представник УПП вважає, що позивач таким чином намагається уникнути встановленої законом відповідальності.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін (а.с.13).

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28.01.2020 року залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України до справи у якості співвідповідача (а.с.25) .

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.01.2020 року інспектором було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1940587, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що 05 січня 2020 року о 12 год. 03 хв. на 297 км траси М-21, він рухався зі швидкістю 84 км/год у зоні з дорожним знаком 5.45, чим порушив п.п. 12.4 ПДР, швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС 001146 (а.с.7,8).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором 1-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції Казиміром Р.А.

Відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом перевищив дозволену швидкість руху автомобіля в межах дії знаку 5.45, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Пункт 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Як встановлено судом в судовому засіданні та зазначено у відзиві на позовну заяву, швидкість руху автомобіля позивача вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості «TruCam LTI 20/20» серійний номер ТС 001146. В судовому засіданні були досліджені копії письмових документів на прилад «TruCam LTI 20/20» № ТС 001146 , на які відповідач посилається як на докази, а саме: лист ДП "Укрметртестстандарт" від 01.10.2019 р. № 22-38/49 з якого вбачається, що лазерний вимірювач TruCAM LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості тренспортних засобів; експертний висновок від 29.07.2011 р., дійсний до 29.07.2014 р., експертний висновок від 27.09.2018 р. № 04/02/03-3008 Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, термін дії якого до 27.09.2021 р. з додатком № 04/02/03-3008 від 27.09.2018, які підтверджжують відповідність приладу вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформаціїв Україні в обсязі функцій, зазначених у документі "Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20. Вимоги з технічного захисту інформації" ; лист Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 04.10.2018 р.№ 04103/03-3878, адресований ДПП НП України, які підтверджує сертифікат приладу. Суд не приймає до уваги твердження позивача в частині того, що прилад Trucam TC не сертифікований, а тому не може використовуватися працівниками поліції для встановлення швидкості руху автомобілів, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС ТС 001146 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012 та був зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Як слідує з наданого відповідачем та оглянутого судом запису на диску DVD- R , вказаний відеозапис відображає відомості вчиненого правопорушення, яке дійсно мало місце в населеному пункті, та містить процесуальну послідовність розгляду адміністпативної справи у якій постановлено оскаржувану постанову. Що ж стосується свідоцтва про повірку лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС ТС 001146, суд зазначає наступне. Як вказував позивач у позовній заяві, 05.01.2020 року під час зупинки відповідачем йому не було надано для ознайомлення документи, що підтверджують законність використання відповідачем пристрою TruCAM, в тому числі свідоцтва про повірку лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів. З наданого відповідачем до відзиву на адміністративний позов Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лазерного вимірювача швидкості транспортного засобу ТruСАМ LTI 20/20 ТС001146, вбачається, що лазерний вимірювач швидкості транспортного засобу ТruСАМ LTI 20/20 ТС001146, 06.12.2018 року отримав Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке було видане терміном на 1 рік та чинне до 06.12.2019 року. Копію такого свідоцтва відповідач долучив до відзиву на позов. Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації. за категоріями» встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ТruСАМ LTI 20/20. Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік. З дослідженого судом інформаційного листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України вбачається, що на запит НП України від 14.02.2019 № 1771/04/31-2019 надано роз`яснення згідно якого прилади TruCAM , які введені в експлуатацію з 2012 по 2015 роки, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Про міжповірочний інтервал не більше одного року також вказано у Сертифікаті затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі виданого 29.08.2012 року, який долучався відповідачем до відзиву. А тому, суд приходить до висновку, що станом на 05.01.2020 року ТгuСАМ LTI 20/20 НОМЕР_2 не пройшов повірку та був непридатним до використання, а тому фото та відео, здійснене за допомогою такого засобу є неналежним доказом по справі та не може підтверджувати подію і склад вчинення 05.01.2020 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Отже, показники швидкості руху автомобіля отриманні за допомогою " ТгuСАМ LTI 20/20 ТС001146 " не є належним доказом, оскільки пристрій, який здійснював заміри не був належним чином повірений, а тому такі показники не можуть бути враховані при ухваленні рішення, а інших доказів, які підтверджували факт вчинення позивачем даного правопорушення, суду відповідачами не надано. Таким чином, належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, суду не надано. Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. Згідно положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 77, 241, 244, 245, 246,286, 295, 297, п.3 Р.VI "Прикінцеві положення " Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1940587 від 05.01.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину процесуальні строки щодо розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Інспектор 1-го батальйону 3-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Казимір Ростислав Андрійович, місце знаходження: 21000, м.Вінниця, вул. Ботанічна. 24.

Відповідач: Департамент патрульної поліції , місце знаходження: 03048, м.Київ , вул. Федора Ернста, 3, . Повний текст рішення виготовлено - 12.06.2020 року.

Суддя: О.В.Панас