Справа № 140/1369/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про поновлення строку звернення до суду

12 червня 2020 року ЛуцькСправа № 140/1369/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Денисюка Р.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2018 №Ф-1966-52 У, від 14.02.2019 № Ф-1966-52У, від 14.05.2019 № Ф-1966-52У та від 15.08.2019 № Ф-1966-52У.

Ухвалою суду від 13.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та відповідно до статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 52).

07.04.2020 позивачем подано до суду заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та про поновлення строку звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування заявленого клопотання позивач вказує на те, що оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки) він отримав 27.01.2020 у державній виконавчій службі. Оскільки він не є фахівцем у сфері права, самостійно не міг скласти відповідну позовну заяву, тому змушений був звертатися до центру з надання безоплатної правової допомоги, однак йому було відмовлено у наданні такої допомоги. Після кількох невдалих спроб, він 12.02.2020 уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом Півнем Г.М. та розпочав збір доказів про підтвердження своєї правової позиції. Крім цього, звертає увагу на те, що має хронічні захворювання (цукровий діабет, гіпертонічну хворобу), витрачає на лікування значні кошти, а постійного місця роботи не має, тому йому необхідний був певний проміжок часу для збору коштів на оплату судового збору за подання вказаної позовної заяви. З наведених підстав вважає, що пропустив строк звернення до суду з даним позовом з поважних причин та просить його поновити.

Представник відповідача у відзиві на позов просив залишити позов без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду. Вказує на те, що оскаржувані податкові вимоги про сплату боргу (недоїмки) позивачем було отримано 27.01.2020, а до суду останній звернувся лише 26.02.2020, тобто з пропуском 10-денного строку звернення до суду без поважних причин.

Розглянувши заявлені клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою, третьою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Тобто, спеціальним Законом встановлено строк звернення до суду щодо оскарження вимоги по сплаті ЄСВ -10 днів.

Аналогічна позиція щодо строків звернення до суду по аналогічних справах викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справах №802/983/18, від 17.07.2019 № 0740/1050/18.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даної справи є визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2018 №Ф-1966-52 У, від 14.02.2019 № Ф-1966-52У, від 14.05.2019 № Ф-1966-52У та від 15.08.2019 № Ф-1966-52У.

Оскаржувані вимоги позивач отримав 27.01.2020, що підтверджується його підписом. Тобто, саме з 28.01.2020 у позивача почався перебіг строку на звернення до суду для оскарження даної вимоги, який закінчився 06.02.2020.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом щодо оскарження вимог про сплату боргу (недоїмки) 19.02.2020 (дата здачі позовної заяви на пошту), тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого частинами першою, третьою статті 122 КАС України та статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування.

Згідно з статтею 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Процесуальний закон пов`язує строк звернення до суду із тим, коли саме особі стало відомо про порушення його прав, свобод та інтересів.

Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Позивач як на поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом вказує на те, що не є обізнаним у сфері права, відтак змушений був скористатися допомогою адвоката, на пошук якого потратив деякий час, а також на те, що внаслідок хронічних захворювань, не має постійного місяця роботи, витрачає значні кошти на лікування, тому для збору коштів для сплати судового збору також потрібен був час.

На думку суду, такі твердження заслуговують на увагу, оскільки з копії виписки з медичної картки хворого слідує, що ОСОБА_1 перебуває під спостереженням у поліклініці. У нього виявлені такі хвороби як цукровий діабет середньої важкості та гіпертонічна хвороба ІІ ст. (а.с. 50).

Суд бере до уваги і ту обставину, що про оскаржувані вимоги позивач дізнався від державного виконавця та отримав їх 27.01.2020 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження з примусового виконання вимог про сплату боргу (недоїмки).

ОСОБА_1 , не будучи обізнаним у сфері права (як про це зазначає в заяві), змушений був скористатися допомогою адвоката, на пошук якого потратив певний час.

Після укладення договору 12.02.2020 з адвокатом Півнем Г.В. позивачем вживались заходи щодо збору доказів, а саме подача адвокатських запитів до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради, виконавчому комітету Ковельської міської ради, після отриманих відповідей на які, позивачем було подано адміністративний позов.

Разом з тим, суд враховує, що визначений статтею ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 10-ти денний строк судового оскарження являється досить обмеженим (коротким), і в конкретних досліджуваних у даній адміністративній справі обставинах, є недостатнім для забезпечення реалізації особою-позивачем права на таке оскарження.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року).

У рішенні по справі Іліан проти Туреччини ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду, у зв`язку з пропуском строку звернення, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13.01.2000р. Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, зазначені рішення Європейського суду свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду є поважними, та вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та поновити строк звернення до адміністративного суду із даним позовом. В свою чергу в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду необхідно відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду відмовити.

Клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом та поновити вказаний строк.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений статтею 295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Р.С. Денисюк