Справа № 520/5243/2020
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
15 червня 2020 р. № 520/5243/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (далі по тексту ГУ Держгеокадастру у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області наказ від 13.11.2019 №11922-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, яким ОСОБА_1 відмовлено у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.);

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (Ідентифікаційний код юридичної особи 39792822) надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача з клопотанням від 27.09.2019 року, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 та для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ- 01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168.

За результатами розгляду клопотання Головне управління Держгеокадастру у Харківській області видав наказ від 13.11.2019 №11922-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», за змістом якого позивачу відмовлено у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою, оскільки частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168 перебуває у постійному користуванні третіх осіб згідно з державними актами на право постійного користування землею.

Позивач вважає, що вказаний наказ є незаконним та безпідставним, у зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність гр. ОСОБА_1 площею 2,0000 га, яка знаходиться на сформованій земельній ділянці кадастровий номер :01:000:0168 загальною площею 78,6984 га. Земельна ділянка :01:000:0168 сформована під час здійснення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення у 2013 році. Частково використовується громадянами мешканцями с. Власівка для ведення особистого підсобного господарства відповідно до Державних актів на право постійного користування землею. Відповідно до НКС зазначена земельна ділянка державної форми власності, сільськогосподарські угіддя - рілля, цільове призначення - 16.00 землі запасу.

Земельна ділянка, яку бажає отримати гр. ОСОБА_1 розташована на земельній ділянці, яку використовують мешканці с. Власівка для ведення особистого підсобного господарства згідно Державних актів на право постійного користування землею, а саме: ІV-ХР № 018357 на ім`я ОСОБА_2 , ІV-ХР № 018356 на ім`я ОСОБА_3 .

Відомості щодо розташування земельних ділянок громадян згідно державних актів на право постійного користування землею були встановлені разом з Власівською сільською радою.

Документації із землеустрою та схеми розташування земельних ділянок, на які видано державні акти на право постійного користування землею у Відділі відсутні.

У Відділі відсутні відомості щодо припинення права користування або визнання не чинними зазначених Державних актів на право постійного користування землею.

Відповідно до частини 5 статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Таким чином, у Головного управління Держгеокадастру у Харківській області були всі правові підстави, передбачені ч. 5 ст. 116 ЗК України та ч. 7 ст. 118 ЗК України для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою від 27.09.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168 (а.с.5).

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.11.2019 №11922-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою повідомлено позивача, що за інформацією Відділу у Кегичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка, яку ОСОБА_1 планує отримати у власність знаходиться на сформованій земельній ділянці загальною площею 78,6984 га із кадастровим номером :01:000:0168, яка була сформована за результатами проведеної у 2013 році інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності. Частина вказаного масиву перебуває у користуванні третіх осіб згідно державних актів на право постійного користування землею, виданих у 2001 році (а.с.13).

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

Згідно ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Суд звертає увагу на те, що частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, перелік яких є вичерпним.

Так, згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 4 статті 121 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Приписами статей 186 та 186-1 Земельного кодексу України регламентовано порядок погодження та затвердження проектів землеустрою, у тому числі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Судом встановлено, що єдиною підставою для відмови відповідачем в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, зазначеною у наказі від 13.11.2019 №11922-СГ, слугував той факт, що згідно інформації Відділу у Кегичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка, яку ОСОБА_1 планує отримати у власність знаходиться на сформованій земельній ділянці загальною площею 78,6984 га із кадастровим номером :01:000:0168 та частина вказаного масиву перебуває у користуванні третіх осіб згідно державних актів на право постійного користування землею, виданих у 2001 році.

При цьому, у наказі від 13.11.2019 №11922-СГ відповідачем не конкретизувало яким третім особам належать земельні ділянки на праві постійного користування та якого розміру вказані земельні ділянки.

В ході судового розгляду справи відповідач, в обґрунтування правомірності оскаржуваної відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладеної у наказі від 13.11.2019 №11922-СГ, надав до матеріалів справи Державний акт на право постійного користування землею серії IV-ХР №018357, виданий ОСОБА_2 від 26.12.2001 р. про постійне користування земельною ділянкою площею 2,00 га, яка знаходиться на території Власівської сільської ради та Державний акт на право постійного користування землею серії IV-ХР №018356, виданий ОСОБА_3 від 26.12.2001 р. про постійне користування земельною ділянкою площею 2,00 га, яка знаходиться на території Власівської сільської ради.

Суд зауважує, що загальна площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168 - 78,6984 га, в той час, як відповідач у відзиві на позов зазначає про перебування бажаної позивачем земельної ділянки у постійному користуванні третіх осіб, загальна площа яких згідно з Державними актами на право постійного користування становить 4,00 га.

Жодних доказів того, що земельна ділянка, на яку ОСОБА_1 просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 та для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ- 01.03.) перетинається з земельними ділянками, наданими у користування ОСОБА_2 , відповідачем до матеріалів справи не надано.

Отже, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин, які стали підставою для відмови позивачу та в обґрунтування того, що земельна ділянка, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03, яку бажає отримати у власність ОСОБА_1 , перебуває у постійному користуванні третіх осіб чи перетинається з земельними ділянками, наданими у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому Наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.11.2019 №11922-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", є протиправним та підлягає скасуванню, а вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо неправомірності відмови Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), недоведеності відповідачем існування передбачених законом підстав для відмови у наданні такого дозволу, та не дослідженні при розгляді клопотання позивача факту перетинання земельної ділянки, дозвіл на розробку проекту землеустрою якої просить надати позивач, з земельними ділянками що перебувають у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі Державних актів на право постійного користування землею, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.09.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області наказ від 13.11.2019 №11922-СГ Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, яким ОСОБА_1 відмовлено у видачі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.)

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 поверх, м. Харків, 61145, ) повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) від 27.09.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Власівської сільської ради Кегичівського району Харківської області за межами населених пунктів за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0168.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя Бадюков Ю.В.