Справа № 420/2952/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2952/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку ст. 287 КАС України (в порядку письмового провадження) справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якому позивач просить:

визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника відділу Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Аргірова Руслана Дмитровича від 20.03.2020 ВП № 61613980 про відкриття виконавчого провадження.

Позов вмотивовано наступним.

ПрАТ «УДП» вважає неправомірними рішення та дії Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відкриття виконавчого провадження та винесення постанови ВП №61613980 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ПрАТ «УДП» заборгованості у сумі 779 925, 72 грн.

Відповідно до частини 3 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації"" від 2 жовтня 2019 року № 145-ІХ (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2019, № 46, ст.302) забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об'єктів права державної власності, які на день набрання чинності ним Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Відповідно до Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 7 липня 1999 року № 847-ХІУ (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1999, № 37, ст.332), який діяв до набрання чинності Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації"" від 2 жовтня 2019 року № 145-ІХ приватне акціонерне товариство "Українське приватне пароплавство" (код ЄДРОПУ 011258211) входило до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Таким чином, з моменту набрання чинності Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 2 жовтня 2019 року № 145- ІХ до ПрАТ "УДП" забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" протягом трьох років з дня набрання чинності ним Законом.

Виходячи з вищенаведеного, Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було незаконно винесено 20.03.2020 року постанову ВП №61613980 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ПрАТ «УДП» заборгованості у сумі 779 925, 72 грн., та на підставі відкритого виконавчого провадження - винесених всіх вище перелічених постанов в рамках ВП №61613980, чим були порушенні права та законні інтереси ПрАТ «УДП»

Ухвалою суду від 04.06.2020 року відкрито провадження з урахуванням особливостей, передбачених ст. 287 КАСУ.

11.06.2020 р. за вхід. № ЕП/8596/20 надійшов відзив на адміністративний позов.

Відзив обґрунтований наступним.

По перше: 21.04.2020 року надійшла заява стягувача від 16.04.2020 №202 про повернення наказу Господарського суду Одеської області від 13.03.2020 р. № 916/3464/19.

03.06.2020р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

По друге: позивач оскаржує постанову від 20.03.2020 ВП № 61613980 про відкриття виконавчого провадження , яка стосується виконання Наказу № 916/3464/19, виданого 13.03.2020 року щодо виконання рішення Господарського суду Одеської області.

Вказана постанова не використана як виконавчий документ, за якою відкривається окреме виконавче провадження.

Позивач та відповідач по справі повідомлені про дату, час та місце судового засідання засобами електронної пошти на адресу ( та відповідно), що міститься на офіційному сайті.

Згідно ч.1-3 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб - порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Учасники справи до судового засідання не з'явились. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

23.03.2020 року на адресу приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» надійшли постанови ВП №61613980 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ПрАТ «УДП» заборгованості у сумі 779 925, 72 грн., постанова ВП №61613980 про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ПрАТ «УДП» в межах суми звернення; постанова ВП №61613980 про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти, належні приватному акціонерному товариству «Українське Дунайське пароплавство», що містяться на рахунках ПрАТ «УДП»; постанова ВП №61613980 про стягнення виконавчого збору у розмірі 77992,57 грн.; постанова ВП №61613980 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 296,00 грн.

На примусовому виконанні Відділу знаходиться зведене виконавче провадженим №61679064 про стягнення боргу з ПАТ «УКРАЇНСЬКЕ ДУНАЙСЬКЕ ПАРОПЛАВСТВО» на користь ПАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» в склад якого входять:

виконавче провадження №61613980 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.03.2020 № 916/3464/19, про стягнення 719381,03 грн. основного боргу; 44859,40 грн. пені; 4156,96 грн. - 3% річних та витрат по сплаті судового збору у розмірі 11528,33 грн.;

виконавче провадження № 61654572 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 12.03.2020 № 916/3478/19, про стягнення основного боргу у розмірі 1463514,86 грн., пеню у розмірі 53239,68 грн., три відсотки річних у розмірі 5006,12 грн., судовий збір у розмірі 22826,41 грн.

Інформація про здійснені заходи примусового виконання по виконавчому провадженню №61613980.

Державним виконавцем було винесено наступні постанови:

- про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2020р. №61613980;

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.03.2020р. №61613980:

- про стягнення виконавчого збору від 20.03.2020р. №61613980:

- про арешт майна боржника від 20.03.2020р. №61613980;

- про арешт коштів боржника від 20.03.2020р. №61613980.

Вказані Постанови направлено боржнику 20.03.2020р. засобами поштового зв'язку «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням. Згідно повідомлення Укрпошти - боржник отримав 23.03.2020 року.

20.03.2020р. постанову про арешт коштів боржника та платіжні вимоги про списання коштів було направлено банкам Укрпоштою рекомендованим листом, окрім АТ «Укрексімбанк», яку вручено під розписку до канцелярії банку.

24.03.2020р. надійшли списані кошти з АТ «Укрексімбанк» в сумі 5192, 89 грн., які було розподілено відповідно до статті 43, 44 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно повідомлення АТ «Укрексімбанк» від 24.03.2020 року № БТ/0632105/618-20 - арешт накладено на рахунки боржника.

Згідно повідомлення АБ «Укргазбанк» від 27.03.2020 року № БТ-2704 - постанова про арешт прийнята до виконання.

Згідно повідомлення АТ «Ощадбанк» від 30.03.2020 року № 46-13/2772 - накладено арешт на грошові кошти боржника.

24.03.2020р. до відділу надійшла, заява представника ПАТ «УДП», в якій міститься прохання зняти арешт з деяких коштів підприємства, оскільки вони призначені для виплати заробітної плати працівникам підприємства, а також коштами соціального страхування Фонду соціального страхування при тимчасовій втраті працездатності.

26.03.2020р. постановою начальника відділу знято арешт з коштів, які обліковуються на банківських рахунках №№:

UА1027867,

UА5327867,

UА5327867,

UA5327867,

UА5327867, які є заробітною платою працівників ПАТ «УДП», а також коштами соціального страхування Фонду соціального страхування при тимчасовій втраті працездатності.

30.03.2020р. до відділу надійшла заява представника ПАТ «УДП» про зупинення виконавчого провадження та додано Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 року справа № 916/3464/19, відповідно до якої:

1. Поновлено ПАТ "Українське Дунайське пароплавство" строк на апеляційне оскарження.

2. Зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2020 року у справі № 916/3464/19.

3. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Українське Дунайське пароплавство" на рішення Господарського суду Одеської області від 11.02.2020р. по справі № 916/3464/19.

30.03.2020р. державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі статті 38 Закону України «Про виконавче провадження».

31.03.2020 року заступником начальника відділу Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про об'єднання виконавчих проваджень № 61613980, № 61654572 у зведене виконавче провадження №61679064.

21.04.2020 року надійшла заява стягувача від 16.04.2020 № 202 про повернення наказу Господарського суду Одеської області від 13.03.2020 р. № 916/3464/19.

03.06.2020р. винесено постанову про поновлення виконавчих дій.

03.06.2020р. винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження.

03.06.2020р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб'єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що "критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об'єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття".

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на викладене, вирішуючи спірні правовідносини, суд повинен пересвідчитись у наявності в особи, яка звернулась за захистом своїх прав у судовому порядку, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Так, судом встановлено, що 03.06.2020 року відповідачем прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа).

Відтак, примусове виконання рішення припинено, а тому правовідносини між позивачем та відповідачем також припинено 03.06.2020 року.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, на час розгляду справи по суті постанова заступника начальника відділу Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Аргірова Руслана Дмитровича від 20.03.2020 ВП № 61613980 про відкриття виконавчого провадження не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, у зв`язку з чим, не потребує визнання протиправною та скасування у судовому порядку.

Крім того, судом також встановлено, що 25.05.2020 року Господарським судом Одеської області по справі №916/3478/19 по скарзі приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» (вх. №2-622/20 від 07.04.2020р.) на дії державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), подану по справі за позовом приватного акціонерного товариства «Дунайсудноремонт» до приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» про стягнення 1 521 760,66 грн., прийнято ухвалу, якою встановлено наступне.

«10.09.1999р. набрав чинності Закон України „Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації № 847-XIV від 07.07.1999р., статтею 1 якого було затверджено перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, згідно з додатком 2. Крім того, ст. 1 даного Закону встановлено, що не підлягають приватизації запаси державного резерву незалежно від його місцезнаходження, а також підприємства, установи і організації та інші об`єкти, що входять до системи державного резерву.

Так, з додатку 1 до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" № 847-XIV від 07.07.1999р. вбачається, що Українське Дунайське пароплавство (ідентифікаційний код 01125821) було включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

20.10.2019р. набрав чинності Закон України № 145-IX від 02.10.2019р., яким було визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" № 145-IX від 02.10.2019р. забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку про встановлену Законом України № 145-IX від 02.10.2019р. заборону вчиняти виконавчі дії щодо ПрАТ „Українське дунайське пароплавство, як об`єкта права державної власності, протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Предметом застави може бути майно, яке заставодавець набуде після виникнення застави (майбутній урожай, приплід худоби тощо).

Приписами ст. 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Господарським судом враховано, що згідно вимог чинного законодавства грошові кошти не можуть бути передані в заставу за кредитним договором. Наведене дозволяє суду дійти висновку про встановлення Законом № 145-IX двох випадків, які дозволяють державному виконавцю вчиняти виконавчі дії: 1) якщо рішенням суду із боржника стягнуто грошові кошти; 2) якщо рішенням суду із боржника стягнуто товари, передані в заставу за кредитним договором.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що рішенням суду від 12.02.2020р. з ПрАТ „Українське дунайське пароплавство на користь ПрАТ „Дунайсудноремонт було присуджено до стягнення грошові кошти, господарський суд доходить висновку про наявність у державного виконавця права на вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду.

Позиція господарського суду щодо наявності у державного виконавця права на вчинення виконавчих дій щодо боржника, який був включений до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, у випадку стягнення із боржника грошових коштів, відповідає висновкам, до яких дійшов Верховний Суд у постанові від 29.04.2020р. по справі №910/6948/19. Так, у вказаній постанові Верховний Суд погодився із висновками суду апеляційної інстанції, яким було відхилено доводи скаржника щодо встановленої Законом № 145-IX заборони на вчинення виконавчих дій, оскільки Законом № 145-ІХ з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також є нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема, грошові кошти.

З огляду на викладене, господарським судом відхиляються доводи ПрАТ „Українське дунайське пароплавство про встановлену Законом України „Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" № 145-IX від 02.10.2019р. заборону на вчинення виконавчих дій щодо стягнення з відповідача грошових коштів. При цьому, будь-які інші доводи на підтвердження наявності правових підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скаржником наведені не були».

Відповідно до інформації є Єдиного реєстру судових рішень, вказана ухвала набрала законної сили 25.05.2020 року.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст.2, 5, 6, 7, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Приватне акціонерне товариство «Українське Дунайське пароплавство» - адреса: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, буд. 28, , телефон: (04841) 67 1 52

Ізмаїльський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - адреса: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Мира, 23, , телефон: (04841) 5 91 38, e-mail:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.