Справа № 201/2067/17(2-а/201/95/17)
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2020 року

Київ

справа №201/2067/17(2-а/201/95/17)

адміністративне провадження №К/9901/23506/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Смоковича М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №201/2067/17

за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м. Дніпрі Мартинець П.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Сафронової С.В., суддів Мельника В.В., Чепурнова Д.В.

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача та Управління патрульної поліції у м. Дніпрі, пов`язані із винесенням постанови серії АР № 017053 від 09.01.2017 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

- скасувати постанову серії АР № 017053 від 09.01.2017 року, винесену Інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Мартинець П.В., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закрити справу про адміністративне правопорушення.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанова є необґрунтованою. Позивач стверджує, що було порушено вимоги статті 268 КУпАП, зокрема місце розгляду. Також, інспектором не були з`ясовані обставини, які вказували б на наявність в її діях складу правопорушення. Зазначає, що перед початком поїздки пересвідчилась, що ліхтарі функціонують, ліва фара перестала горіти саме в ході руху, про що вона дізналася під час зупинки інспектором поліції.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року позов задоволено частково: визнано незаконними дії інспектора роти 2 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м. Дніпрі Мартинець П.В. щодо складання постанови серії АР №017053 від 09 січня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн за порушення ч. 1 ст. 121 КупАП; скасовано постанову АР № 017053 від 09 січня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн за порушення ч. 1 ст. 121 КупАП; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

4. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження правомірності свого рішення щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності. Суд першої інстанції вказував, що можливо керувати транспортним засобом з несправним світловим покажчиком за умови дотримання певних правил. Суд, з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, дійшов висновку, що дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу є протиправними, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

5. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року скасовано постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року, прийнято нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що позивачка не заперечувала проти того, що 09.01.2017 о 18:20 год. в темну пору доби, у транспортного засобу, яким вона керувала, не працювала ліва фара в режимі близького світла, а тому відповідачем правомірно було прийнято постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись із постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене судове рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

8. Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачка не порушувала правил дорожнього руху і умислу на керування транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби не мала. Також посилається на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 та зазначає, що відповідачем протиправно не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

ІV. Позиція інших учасників справи.

9. Відповідач не скористався правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року.

11. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 29 квітня 2020 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), Радишевській О.Р., Смоковичу М.І. на підставі розпорядження в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Деревицької від 29 квітня 2020 року №699/0/78-20.

12. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 13 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження.

13. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 10 червня 2020 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 11 червня 2020 року.

VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій

14. Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, Інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Мартинець П.В. 09.01.2017 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mazda CX-7» номерний знак НОМЕР_1 , 09.01.2017 року о 18 год 20 хв та рухаючись по вулиці Космонавта Комарова у м. Дніпро не дотримувалась режиму роботи світлових приладів, не горіла ліва фара в режимі близького світла в темну пору доби, чим порушила вимоги п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП».

VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

15. Конституція України.

Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

17. Кодекс України про адміністративні правопорушення, введений в дію з 1 червня 1985 року постановою Верховної Ради Української РСР від 7 грудня 1984 року №8074-X (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КупАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина перша статті 222. Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Стаття 251. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 258. Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306

Пункт 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 31.4.3, п. 31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

18. Аналізуючи наведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

19. Колегія суддів Верховного Суду зауважує, що, враховуючи вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, дії відповідача щодо винесення виключно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності без складення відповідного протоколу є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

20. Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

21. Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

22. Отже, безпідставними є доводи скаржника із посиланням на вказане рішення Конституційного Суду України, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

23. Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що інспектором зафіксовано, а позивачкою не заперечувалося та не спростовано, що керуючи транспортним засобом «Mazda CX-7» 09.01.2017 року о 18 год 20 хв по вулиці Космонавта Комарова у м. Дніпро, ОСОБА_1 не дотримано режиму роботи світлових приладів, не горіла ліва фара в режимі близького світла в темну пору доби, чим порушено вимоги п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху.

24. Посилання скаржника в касаційній скарзі на порушення Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

25. Інші доводи касатора не впливають на правильне вирішення по суті цієї справи судом апеляційної інстанції.

26. З урахуванням викладеного колегія суддів Верховного Суду не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

27. У зв`язку з цим, відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

IХ. Судові витрати

З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року в справі №201/2067/17 залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

М.І.Смокович