Справа № 500/2563/19
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2563/19

11 червня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецької С.Є.

позивача: ОСОБА_1 ;

представника відповідача: Горби В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області (далі відповідач, Комісія), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області №1/11-10-2019 від 11.10.2019 про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту та зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури провести повторний кваліфікаційний іспит у найближчий час проведення таких іспитів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі №500/997/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Рада адвокатів Тернопільської області, Конференція адвокатів Тернопільської області, в особі головуючого - Будза Т.В. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області в складі Кваліфікаційної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області щодо непроведення відносно ОСОБА_1 кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю у строк, визначений пунктом 4 частини 2 статті 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та пунктом 4 розділу 2 пунктом 2 розділу 4 Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, затверджених в новій редакції зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 13.09.2016 року № 195, - тобто, протягом трьох місяців з дня допуску ОСОБА_1 до складення такого іспиту згідно рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області від 04.01.2019 року.

Зобов`язано Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Тернопільської області в складі Кваліфікаційної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області організувати та провести ОСОБА_1 кваліфікаційний іспит для набуття права на заняття адвокатською діяльністю - протягом найшвидшого терміну в межах (без порушення та з дотриманням) строку, визначеного пунктом 4 частини 2 статті 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та пунктом 4 розділу 2 пунктом 2 розділу 4 Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, затверджених в новій редакції зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 13.09.2016 року № 195.

На виконання вказаного рішення позивача було запрошено для складання кваліфікаційного іспиту та 11.10.2019 року було проведено письмову частину кваліфікаційного іспиту за результатами якої Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Тернопільської області прийняла рішення №1/11-10-2019 від 11.10.2019 року про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту.

Однак позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що підлягає до скасування та вказує, що оцінюючи виконання завдань та виставляючи бали в кількості 20 відповідач умисно їх занижував, та коли виставляв 0 балів не зазначав критеріїв такої оцінки, що, на думку позивача, вказує на умисне заниження балів під час оцінювання виконання завдань та упереджене, необ`єктивне оцінювання і ставлення до нього особисто, як до особи, що складала іспит.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана позовна заява була передана на розгляд головуючій судді Чепенюк О.В.

Ухвалою судді від 13.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №500/2563/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

29.11.2019 представник відповідача подав до суду відзив (а.с. 42-54 т.1), в якому, зокрема, вказав, що керуючись виключно критеріями оцінювання встановленими пунктом 15 Розділу 4 Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядок складання кваліфікаційного іспиту та методика оцінювання результатів складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, перше і третє завдання оцінено членами комісії нулем балів (незадовільний рівень), як такі що не відповідають встановленим законом процесуальній формі, містять грубі змістовні помилки та не містять аргументації.

Зазначив, що друге та четверте завдання позивача сумарно оцінено членами комісії у вісімдесят два бали, таким чином середній бал за результатами письмового іспиту ОСОБА_1 склав сорок один бал при необхідних 80 балів і більше.

Зазначив, що до складання усного іспиту допускаються особи, які успішно склали письмовий іспит, а тому в комісії були відсутні правові підстави допустити позивача до складання усного іспиту.

03.12.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с. 84-86 т.1), у якому, зокрема вказав, що відповідач у своєму відзиві не спростував жодних доказів з його позовної заяви, та не надав жодних доказів, які доводять твердження відповідача на які він посилається.

Ухвалою суду від 10.12.2019, занесеною до протоколу судового засідання, було оголошено перерву та витребувано у відповідача додаткові докази (а.с. 104-105 т.1).

Ухвалою суду від 18.12.2019, занесеною до протоколу судового засідання, було оголошено перерву (а.с. 115 т.1).

Ухвалою судді від 18.12.2019 заяву про самовідвід судді задоволено та відведено суддю Чепенюк О.В. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Передано справу для автоматизованого розподілу (повторного розподілу) відповідно до вимог КАС України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу №500/2563/19 передано на розгляд головуючому судді Баранюку А.З.

Ухвалою судді від 20.12.2019 адміністративну справу №500/2563/19 прийнято до провадження та призначене судове засідання.

20.12.2020 позивач подав до суду заяву про відвід судді, Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №500/2563/19 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 23.12.2019 заяву про відвід судді Тернопільського окружного адміністративного суду Чепенюк О.В. в адміністративній справі №500/2563/19 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернуто ОСОБА_1 без розгляду.

23.12.2019 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 163-165 т.1), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області №1/11-10-2019 від 11.10.2019 про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту та зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Тернопільської області прийняти рішення про видачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту, а також зобов`язати відповідача відшкодувати шкоду в розмірі 11162,40 грн заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою суду від 16.01.2020, занесеною до протоколу судового засідання, розгляд справи було відкладено (а.с. 173-174 т.1).

31.01.2020 представник відповідача подав до суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 201-203 т.1), в якому, зокрема, вказав, що заявлена до відшкодування матеріальна та моральна шкода є необґрунтованою та не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Ухвалами суду від 05.02.2020 та 17.02.2020, занесеними до протоколів судових засідань, розгляд справи було відкладено (а.с. 214, 233-234 т.1).

26.02.2020 позивач подав до суду пояснення (а.с. 255 т.1).

Ухвалами суду від 26.02.2020, 03.03.2020, занесеними до протоколів судових засідань, розгляд справи було відкладено (а.с. 260-262 т.1, 20 т.2).

Ухвалою суду від 24.03.2020 розгляд справи було відкладено.

Ухвалами суду від 13.04.2020, 30.04.2020, 18.05.2020 та 28.05.2020 занесеними до протоколів судових засідань, розгляд справи було відкладено (а.с. 42 т.2, 50-51 т.2, 58-59 т.2, 61 т.2).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Додатково вказав, що показами свідків, а також оглянутим відеозаписом підтверджується наявність конфлікту інтересів та упередженого ставлення до нього членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні. Додатково вказав, що не вважає, що у спірних правовідносинах, на час складання позивачем іспиту, виник конфлікт інтересів, який би мав бути вирішений шляхом відводу членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області. Також зазначив, що не має сенсу вмотивовувати ту частину рішення, де кандидат набрав мінімальну кількість балів, а тому слід вмотивовувати рішення в частині тих завдань, які оцінені незадовільно.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника відповідача, покази свідків, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали, що містяться у справі, встановив наступні факти.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі №500/997/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Рада адвокатів Тернопільської області, Конференція адвокатів Тернопільської області, в особі головуючого - Будза Т.В. про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області в складі Кваліфікаційної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області щодо непроведення відносно ОСОБА_1 кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю у строк, визначений пунктом 4 частини 2 статті 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та пунктом 4 розділу 2 пунктом 2 розділу 4 Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, затверджених в новій редакції зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 13.09.2016 року № 195, - тобто, протягом трьох місяців з дня допуску ОСОБА_1 до складення такого іспиту згідно рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області від 04.01.2019 року.

Зобов`язано Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Тернопільської області в складі Кваліфікаційної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області організувати та провести ОСОБА_1 кваліфікаційний іспит для набуття права на заняття адвокатською діяльністю - протягом найшвидшого терміну в межах (без порушення та з дотриманням) строку, визначеного пунктом 4 частини 2 статті 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та пунктом 4 розділу 2 пунктом 2 розділу 4 Порядку допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядку складення кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, затверджених в новій редакції зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 13.09.2016 року № 195.

На виконання вказаного рішення, позивача було запрошено для складання кваліфікаційного іспиту та 11.10.2019 року проведено письмову частину кваліфікаційного іспиту.

ОСОБА_1 було обрано екзаменаційний білет №10, який містить наступні запитання:

1. Підготувати за фабулою завдання, в інтересах особи, позовну заяву необхідну для реалізації її прав на прийняття спадщини.

2. Підготувати за фабулою завдання позовну заяву зі спору, пов`язаного із захистом права на знаки для товарів і послуг.

3. підготувати за фабулою завдання клопотання під час досудового розслідування про зміну юридичної кваліфікації дій підозрюваного.

4. Скласти за фабулою завдання висновок щодо правової позиції та тактики захисту або надання іншої правової допомоги.

Перевіряючи виконання першого завдання із екзаменаційного білету №10 Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Тернопільської області, зокрема, зазначила, що "В проекті позовної заяви підготовленої ОСОБА_1 , відповідачами зазначаються приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльов Віктор Віталійович та Житомирська міська рада.

Пред`явлення позову до нотаріуса є безпідставним та не ґрунтується на основоположних теоретичних аспектах цивільного права.

При складанні проекту позовної заяви особою не дотримано вимог пунктів два, чотири, п`ять, вісім та дев`ять частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: не вказано поштовий індекс адреси місцезнаходження відповідача - приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Доброльова Віктора Віталійовича; не вказано місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача - Житомирської міської ради; проект позовної заяви не містить позовних вимог щодо кожного з відповідачів; в обґрунтуванні позовних вимог відсутнє посилання на докази, що підтверджують вказані обставини; не зазначено інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Отже, складений ОСОБА_1 проект позовної заяви не відповідає вимогам статті 175 Цивільного процесуального кодексу України. Також, ним неправильно визначено учасників спірних матеріально-правових відносин, що стало наслідком пред`явлення позову до неналежного відповідача."

Тому, за результатами оцінювання першого завдання білету комісія прийшла до висновку, що завдання було підготовлено неправильно, тобто містить грубі змістовні помилки щодо принципових аспектів поставленого питання, зокрема через невідповідність визначеній законом процесуальній формі позовної заяви, що демонструє незадовільний рівень знань ОСОБА_1 з цього питання та оцінено нулем двома членами кваліфікаційної палати.

Перевіряючи виконання третього завдання із екзаменаційного білету №10 Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Тернопільської області, зокрема, зазначила, що: " Готуючи проект клопотання про зміну кваліфікації дій ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не здійснив кримінально-правове обґрунтування необхідності перекваліфікацій дій винної особи, що засвідчує про відсутність аргументації відповіді на поставлене питання. Таким чином ОСОБА_1 не продемонстровано необхідного рівня знань теорії кримінального права, зокрема таких його інститутів, як стадії вчинення злочину, вина та її форми, злочини проти власності. Не продемонстровано знання щодо відмежування крадіжки від грабежу за суб`єктивними та об`єктивними критеріями, момент закінчення даних злочинів.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 12, ч. 2 ст. 185 КК України. Вбачається, що запропонована формула кваліфікації не відповідає своєму формулюванню. Стаття 12 Кримінальною кодексу України, якою законодавцем класифіковано злочини за ступенем тяжкості, не застосовується при складанні формули кримінально-правової кваліфікації діянь винної у злочині особи через відсутність відповідної вказівки в законі про кримінальну відповідальність."

Тому відповідь на дане питання оцінено нулем двома члена кваліфікаційної палати.

Також, як вбачається із даного рішення, решту підготовлених завдань ОСОБА_1 оцінено двома членами кваліфікаційної палати сумарно у 82 бали.

Таким чином середній бал за результатами письмового іспиту ОСОБА_1 склав 41 бал при необхідних 80 балів і більше.

За результатами письмової частини кваліфікаційного іспиту, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Тернопільської області прийняла рішення №1/11-10-2019 від 11.10.2019 року про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Також у судових засіданням були допитані в якості свідків члени Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Як слідує із показів свідка ОСОБА_4 , секретаря Кваліфікаційної палати, ОСОБА_1 був запрошений до для складання письмової частини кваліфікаційного іспиту. До початку проведення кваліфікаційного іспиту позивач не заявив відводів голові, секретарю та іншим членам Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області. Головою палати були надані екзаменаційні білети, які необхідно вибрати самостійно, позивач обрав білет №10. Перевірка виконаних завдань була доручена ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , так як інші члени комісії перевіряли завдання інших кандидатів. Після перевірки роботи позивача, ОСОБА_9 Та ОСОБА_10 доповіли про результати і ними було запропоновано визнати роботу ОСОБА_1 незадовільною. Вказала, що позивачу було роз`яснено підстави для відводу, позивач відводу комісії не заявив, і підстав для самовідводу у неї також не виникло. Також вказала, що позивач попередньо приходив та просив прийняти іспит, однак йому було роз`яснена процедура та те, що особи допускаються згідно черговості, а не протягом 5-7 днів, як хоче позивач. Також, вказала, що черга позивача співпала із виконанням рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі №500/997/19. Зазначила, що конфлікту у неї із позивачем не було. Зазначила, що брала участь у підготовці білетів. На запитання позивача, чи відомі їй код ЄДРПОУ Житомирської міської ради, свідок відповіла, що їй не відомий, проте необхідно було вказати саме реквізити, а не точний код ЄДРПОУ. На запитання позивача, щодо виконання ним першого завдання, а саме неправильного оформлення позовної заяви у зв`язку із відсутністю у ній усіх відомостей, сідок вказала, що самої роботи не пам`ятає. Зазначила, що при перевірці роботи доповідає перевіряючий, перевірка роботи відбувається в цілому, і якщо у члена комісії виникають питання, то воно обговорюється ними всіма. На запитання чому проголосували за оцінку нуль балів, відповіла, що перше і третє підготовлене завдання містили помилки, які зазначені у оскаржуваному рішенні, тому були всі підстави для такої оцінки. Щодо оцінки завдань у 20 балів, свідок вказала, що не може відповісти на дане запитання, оскільки в той час коли затверджували результати, робота позивача вже була оцінена, про дану оцінку доповіли та члени палати з нею погодилися. Вказала, що погоджується свідок прийнятим Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Тернопільської області рішення №1/11-10-2019 від 11.10.2019 року про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту. Також свідок вказала, що обставини видачі оскаржуваного рішення не пам`ятає, справа зберігалася у сейфі. Рішення готувалося головою та заступником.

Як слідує із показів свідка ОСОБА_8 до початку проведення кваліфікаційного іспиту позивач не заявив відводів голові, секретарю та іншим членам Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області. При складанні проекту позовної заяви позивачем не дотримано вимог статті 175 Цивільного процесуального кодексу України. Проект оскаржуваного рішення обговорювався усіма членами комісії, та вважає що в даному рішенні наведені усі критерії оцінювання. Вказала, що з екзаменаційними білетами знайомилася, в них були наведені усі вихідні дані. Зазначила, що погодилася із повідомленням перевіряючи про оцінку роботи позивача.

Як слідує із показів свідка ОСОБА_5 , після перевірки знань позивача комісія прийняла рішення про їх недостатній рівень. Підставою для даного висновку слугувала робота позивача, яка не відповідає встановленим критеріям. Вказала, що погоджується із виставленими балами.

Як слідує із показів свідка ОСОБА_6 , що з роботою позивача не знайомився, про неї доповіли особи, які її перевіряли. Які саме недоліки містила робота не пам`ятає. З мотивами відмови знайомився, однак зараз їх не пам`ятає. Вважає, що рішення достатньо вмотивоване.

Як слідує із показів свідка ОСОБА_7 , позивач при здачі письмової частини іспиту не проявив належного рівня знань. Особисто роботу позивача не перевіряв, але брав участь в її обговоренні. Жоден із членів комісії не повідомив про конфлікт інтересів. Він особисто повідомив позивача про можливість зазначення довільних реквізитів у проекті позовної заяви. Вказав, що при прийнятті оскаржуваного рішення, було враховані усі критерії, однак немає обов`язку їх описувати.

Також у попередніх судових засіданнях свої пояснення надав представник відповідача ОСОБА_9 , з яких вбачається, що за основу оцінювання роботи позивача бралися критерії Порядку оцінювання завдань письмового іспиту. Також, представник відповідача вказав, що немає нормативного визначення щодо обґрунтування рішення. Обґрунтуванню підлягають лише ті питання, що набрали 0 балів, а там де 20 і більше балів обґрунтування непортібні.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 р. № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI), Порядком допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядком складення кваліфікаційного іспиту та методикою оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю, затвердженими рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 р. № 270 (далі - Порядок № 270), Програмою складання кваліфікаційного іспиту, затвердженою рішенням Ради адвокатів України від 26.02.2016 р. № 68 (далі - Програма № 68).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених даним Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частина 1 статті 8 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає, що особа, яка виявила бажання стати адвокатом та відповідає вимогам частин першої та другої статті 6 вказаного закону має право звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви, затверджуються Радою адвокатів України.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури перевіряє відповідність особи вимогам, установленим частинами першою та другою статті 6 вказаного Закону.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" кваліфікаційний іспит є атестуванням особи, яка виявила бажання стати адвокатом.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" кваліфікаційний іспит полягає у виявленні теоретичних знань у галузі права, історії адвокатури, адвокатської етики особи, яка виявила бажання стати адвокатом, а також у виявленні рівня її практичних навичок та умінь у застосуванні закону.

Організація та проведення кваліфікаційного іспиту здійснюється кваліфікаційною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Порядок складення кваліфікаційних іспитів, методика оцінювання та програма кваліфікаційних іспитів затверджуються Радою адвокатів України.

Згідно частини 4 статті 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може бути допущена до складення такого іспиту повторно не раніше ніж через шість місяців. Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит повторно, може бути допущена до наступного кваліфікаційного іспиту не раніше ніж через один рік.

Частиною 5 статті 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може протягом тридцяти днів з дня отримання рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури оскаржити його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду, які можуть залишити оскаржене рішення без змін, або зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури провести повторний кваліфікаційний іспит у найближчий час проведення таких іспитів.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури перевіряє відповідність особи вимогам, установленим частинами першою та другою статті 6 цього Закону.

Організація та проведення кваліфікаційного іспиту здійснюється кваліфікаційною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

На підставі та на виконання ст.ст. 8, 9 Закону № 5076-VI рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 р. № 270 затверджено Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядок складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю (далі-Порядок №270).

У п.п. 13.5, 13.7, 13.9, 13.12 Розділу 4 Порядку № 270 визначено, що для виконання трьох завдань із різних галузей права особі, яка складає письмовий іспит, надаються підготовлені кваліфікаційною палатою КДКА фабули справ з зазначенням видів процесуальних документів, які мають бути складені цією особою, або матеріали (судові рішення, інші документи), необхідні для виконання завдань. Фабули і комплекти матеріалів затверджуються рішенням КДКА. Процесуальні документи, складені особою, мають відповідати вимогам процесуального права та містити правове обґрунтування.

Оцінка кожного із чотирьох письмових завдань здійснюється двома членами кваліфікаційної палати, і головою КДКА, якщо останній бере участь у її засіданні, за шкалою від 0 до 30 балів. Середній бал за результатами складення письмового іспиту, вирахуваний як середньоарифметичне число від сумарної кількості виставлених балів, та не може перевищувати 120 і бути меншим за 80 балів.

Особа, яка за результатами складення кваліфікаційного іспиту отримала 80 балів і більше, вважається такою, що успішно склала письмовий іспит.

При складенні письмового іспиту особа, яка складає іспит, має право користуватися офіційними текстами нормативно-правових актів на друкованих носіях. Використання інших джерел інформації не дозволяється.

Щодо оцінки наданої відповідачем кожному із завдань суд зазначає, що повноваження КДКА Тернопільської області в частині підтвердження здатності особи займатися адвокатською діяльністю є дискреційними та належить до її виключної компетенції як уповноваженого органу.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти встановлені законом права і обов`язки владних суб`єктів, які визначають ступінь самостійності їх реалізації з урахуванням принципу верховенства права і полягають у тому, що при вчиненні дій та прийнятті рішень владний суб`єкт здійснює свої повноваження з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих дій або рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 від 11.03.1980).

Зміст наведених норм у своїй сукупності свідчить про самостійне право КДКА на вирішення певного кола питань (у тому числі й оцінювання іспиту особи, яка має намір стати адвокатом) в межах закону. Аналогічний висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 05.07.2019 у справі 820/3167/18.

Тому суд вважає за необхідне зазначити, що повноваження відповідача стосовно кваліфікаційного оцінювання для набуття права на заняття адвокатською діяльністю є дискреційними та виключною його компетенцією, як уповноваженого органу, постійно діючого у вітчизняній системі адвокатури.

При цьому, суд відмічає, що жоден інший суб`єкт чи орган, в тому числі і суд, не може здійснювати втручання у здійснення суб`єктом владних повноважень своєї компетенції, зокрема компетенції Комісії щодо оцінювання рівня знань осіб, які складають кваліфікаційний іспит.

Виходячи з вищенаведеного, оцінювання письмової частини кваліфікаційного іспиту належить до виключної компетенції відповідача, однак така оцінка повинна відповідати критеріям та вимогам наведеним у Порядку.

Пункт 15 Розділу 4 Порядку передбачає виключний перелік критеріїв оцінки завдань письмового іспиту.

Так завдання оцінюється у 20 балів (задовільний рівень), якщо підготовлене письмове завдання містить наступні недоліки: зміст свідчить про прогалини у знаннях з відповідного питання або ж про невірне розуміння окремих аспектів поставленого питання; відповідь не містить взагалі, або має лише загальні посилання на відповідні джерела правового регулювання. Підготовлене письмове завдання не повною мірою відповідає визначеній законом процесуальній формі. Складений процесуальний документ не відповідає загальним вимогам документообігу. У роботі багато грубих орфографічних помилок; відповідає визначеній законом процесуальній формі та загальним вимогам процесуального законодавства.

Крім того, завдання оцінюється у 0 балів (незадовільний рівень), якщо письмове завдання не було підготовлене або було підготовлене неправильно, тобто містить грубі змістовні помилки щодо принципових аспектів поставленого питання. Аргументація відсутня взагалі або ж є абсолютно безсистемною чи алогічною. Не відповідає визначеній законом процесуальній формі та загальним вимогам процесуального законодавства.

Пунктом 4 Розділу 5 Порядку передбачено, що рішення про відмову у допуску до складення кваліфікаційного іспиту та про відмову видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту повинно бути вмотивованим і обґрунтованим.

Однак зазначені критерії оцінки завдань письмового іспиту у рішенні наведені лише щодо першого завдання. При оцінці решти трьох завдань відповідач не вказав, які саме критерії оцінки бралися ним до уваги при прийнятті цього рішення.

Постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України).

При цьому, суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини, викладену в рішенні від 20.10.2011 р. у справі "Рисовський проти України", в якому Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Крім того, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

А тому суд не погоджується з поясненнями представника відповідача про те, що рішення КДКА може бути вмотивоване лише у тій частині завдань за які отримано 0 балів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту від 11 жовтня 2019 року № 1/11-10-2019 не вмотивовано відповідно до вимог Порядку № 270, а тому позовна вимога про скасування цього рішення підлягає до задоволення.

Оцінюючи в сукупності зазначене рішення, суд також погоджується з доводами позивача про те, що перше завдання не було цілком зрозуміле в частині зазначення в позовній заяві реквізитів міської ради, чого відповідачем не було враховано при оцінці виконаних завдань та прийнятті рішення.

Стосовно доводів позивача про невідповідність висновків у оспорюваному рішенні (при оцінці першого завдання щодо непотрібності залучення приватного нотаріуса третьою особою у справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини) узагальненню судової практики наведеної в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, суд насамперед звертає увагу на те, що, як вже зазначалося, оцінка завдань письмового іспиту належить виключно до дискреційних повноважень відповідача.

Разом з тим, у цьому листі, поряд з наведеним, ВССЦКС вказав на помилковість практики окремих судів, які в порушення засад диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК) залишають без руху позовні заяви, у яких, на думку суду неправильно визначено відповідача (наприклад, виконком місцевої ради, нотаріальна контора, бюро технічної інвентаризації (БТІ), територіальні органи Міністерства юстиції України), і надають додатковий строк позивачеві для усунення недоліків.

Проте необхідність дотримання судами принципу диспозитивності цивільного процесу та неможливість залишення позовної заяви без руху з наведених підстав (зокрема у випадках коли нотаріус вказаний відповідачем) не свідчить про те, що такий нотаріус повинен бути зазначений як відповідач у позовній заяві, зокрема і при складанні кваліфікаційного іспиту.

А тому ВССЦКС у цьому Листі роз`яснив, що у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Що стосується посилання позивача на те, що члени кваліфікаційної палати були зобов`язані заявити самовідводи, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні досліджувалися відеозаписи про перебування позивача в приміщенні КДК адвокатури Тернопільської області з питань його недопуску до складання іспиту де у нього та окремих членів КДКА виникла суперечка щодо зволікання із проведенням такого іспиту.

Відповідно до п. 4 розділу 4 вищезазначеного Порядку № 270, член кваліфікаційної палати або голова КДКА, якщо він приймає участь у засіданні палати, зобов`язаний заявити самовідвід з підстав, зазначених в абзаці 1 пункту 3 цього розділу, а також у випадку складення іспиту його близьким родичем або членом сім`ї.

Згідно абзацу 1 пункту 3 розділу 4 Порядку № 270, зазначено, що особа, яка допущена до складення кваліфікаційного іспиту, до початку проведення кваліфікаційного іспиту має право заявити відвід члену палати або голові КДКА, у випадку якщо останній приймає участь у засіданні палати, якщо вважає, що член палати або голова КДКА зацікавлений в результатах іспиту, чи має сумнів у його об`єктивності з інших причин.

Таким чином, вищезазначені норми Положення свідчать про те, що член кваліфікаційної палати або голова КДКА, зобов`язаний заявити самовідвід у випадку, якщо дані особи вважають, що вони зацікавлені в результатах іспиту, або мають сумніви у його об`єктивності з інших причин. Отже, свою зацікавленість в результатах іспиту член комісії оцінює самостійно та приймає рішення щодо самовідводу.

Суд звертає увагу на те, що в кожного із членів кваліфікаційної палати КДКА Тернопільській області не прийнято рішення про самовідвід, про що вони повідомили в судових засіданнях, а також те, що доводи позивача про зволікання із допуском позивача до складання іспиту відповідачем були взяті до уваги, у тому числі і при виконанні рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі №500/997/19.

Крім того, позивачу надавалося право заявити відвід голові КДКА Тернопільській області членам кваліфікаційної палати, які, на його думку, були зацікавлені в результатах іспиту однак, позивач не скористався наданим правом, тобто погодився із таким складом палати.

Суд також не бере до уваги пояснення позивача, як на підставу для самовідводу членів палати КДКА про те, що при повторній оцінці роботи позивача вони б погодилися із попередніми балами, оскільки такі твердження стосуються обставин, які виникли після складання позивачем іспиту та стосуються оцінки виконаних ним завдань.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Тернопільської області прийняти рішення про видачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося повноваження відповідача стосовно кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді є дискреційними та виключною компетенцією його, як уповноваженого органу. Жоден інший суб`єкт чи орган, в тому числі і суд, не може здійснювати втручання у здійснення суб`єктом владних повноважень своєї компетенції, зокрема, компетенції КДКА щодо проведення кваліфікаційних іспитів.

Пунктом 17 Розділу 4 Порядку № 270 передбачено, що за наслідками проведення кваліфікаційних іспитів кваліфікаційна палата невідкладно, але не пізніше ніж на наступний день після закінчення проведення іспиту, складає протокол, який підписується головою і секретарем кваліфікаційної палати, а вразі їх відсутності на засіданні палати головуючим членом палати і членом палати, що вів протокол. Члени кваліфікаційної палати мають право заносити до протоколу свої зауваження. Такий протокол передається голові КДКА не пізніше ніж на наступний день після його складення.

Згідно із п. 1 Розділу 5 Порядку № 270 рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про видачу особі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту приймається складом кваліфікаційної палати КДКА відкритим голосуванням простою більшістю голосів та підписується Головою КДКА, головою кваліфікаційної палати та секретарем КДКА.

Відповідно до п. 2 Розділу 5 Порядку № 270 на підставі ухваленого рішення Голова КДКА протягом 10 днів забезпечує за зразком, затвердженим Радою адвокатів України, виготовлення та видачу особам свідоцтв про складення кваліфікаційного іспиту.

Таким чином, свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту може бути видано виключно після складання іспиту, складення протоколу та прийняття відповідного рішення КДКА, отже без складення іспиту та отримання необхідної кількості балів видача свідоцтва є неможливою.

Частиною 4 статті 244 КАС України передбачено, що випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

А тому, враховуючи висновок суду про протиправність та скасування рішення від 11 жовтня 2019 року № 1/11-10-2019, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Тернопільської області допустити ОСОБА_1 до складення кваліфікаційного іспиту на заняття адвокатською діяльністю та вирішити питання про складення ОСОБА_1 кваліфікаційного іспиту в межах строку, визначеного пунктом 4 частини 2 статті 9 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Беручи до уваги пояснення учасників справи щодо можливого відводу чи самовідводів членів палати суд зазначає, що відповідно до п. 7 Розділу 4 Порядку № 270 якщо після задоволення відводів (самовідводів) не можливо утворити новий склад палати для прийняття кваліфікаційного іспиту, документи особи, допущеної до складення кваліфікаційного іспиту, заяву якої про відвід (щодо якої про самовідвід) задоволено, підлягають направленню до ВКДКА для вирішення питання про складення цією особою кваліфікаційного іспиту в КДКА іншого регіону.

Частиною 2 ст. 9 статті 9 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що рада адвокатів України може встановити плату за складення кваліфікаційного іспиту та порядок її внесення статті 8 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Рішенням рада адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 25 встановлена плата за складання кваліфікаційного іспиту.

Тобто плата за складення кваліфікаційного іспиту вноситься лише раз за складання одиного іспит. Оскільки суд прийшов до висновку про допуск позивача до кваліфікаційного іспиту та необхідність його складення то у задоволенні вимоги про повернення позивачу плати за складання іспиту слід відмовити.

В заяві про збільшення позовних вимог позивач також просить суд стягнути із відповідача моральну шкоду у розмірі 4000 тисяч гривень.

Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Із заяви про збільшення позовних вимог слідує, що моральна шкода полягає у завданні шкоди діловій репутації позивача, як публічної особи.

Позивачем суду не надано жодних доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди у вигляді моральних чи фізичних страждань, погіршення стану здоров`я, тощо, а також не надано обґрунтованих пояснень та доказів на підтвердження того, з яких саме міркувань виходив позивач визначаючи спірну суму завданої моральної шкоди, а тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач сплатив судовий збір у сумі 768,40 грн, що підтверджуються долученою до матеріалів справи квитанцією.

Крім того, позивач просить стягнути витрати на поштові відправлення відповіді на відзив в розмірі 23 грн, заяви про збільшення позовних вимог в розмірі 50 грн та витрати на папір та друк позовної зави та інших матеріалів справи в розмірі 300 грн.

Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Крім квитанції про сплату судового збору в матеріалах справи також міститься копія квитанція поштового відділення про надсилання відповіді на відзив на суму 23 грн (а.с. 88, т.1), а також квитанція поштового відділення про надсилання заяви про збільшення позовних вимог з додатками на суму 42,20 грн (а.с. 160, т.1). Інших доказів, які б підтверджували зазначені витрати позивачем не надано, а тому документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи складають 65,20 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області про відмову у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту від 11 жовтня 2019 року № 1/11-10-2019.

3. Зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Тернопільської області допустити ОСОБА_1 до складення кваліфікаційного іспиту на заняття адвокатською діяльністю та вирішити питання про складення ОСОБА_1 кваліфікаційного іспиту в межах строку, визначеного пунктом 4 частини 2 статті 9 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути з Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області на користь ОСОБА_1 документально підтверджений судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

6. Стягнути з Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Тернопільської області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 65 (шістдесят п`ять) грн 20 коп.

Реквізити сторін:

Позивач/Стягувач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач/боржник: Кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури Тернопільської області (адреса: вул. Кн. Острозького, 10, м. Тернопіль, 46001, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 червня 2020 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.