Справа № 520/1495/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

10 червня 2020 р. Справа № 520/1495/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Дробязги Т.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Тимошник Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду клопотання представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 520/1495/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати Наказ від 09.08.2019 року № 327 о/с;

- поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікацій код НОМЕР_1 ) на службі цивільного захисту України та включити в кадри Державної служби з надзвичайних ситуацій України;

- стягнути середню заробітну платню на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікацій код НОМЕР_1 ) за час вимушеного прогулу у сумі 114753 (сто чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят три) гривні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

У підготовчому засіданні призначеного на 03.03.2020 року о 11:00 год., представником Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч.3 ст. 123 КАС України.

В обґрунтування клопотання вказано, що відповідач у спірних правовідносинах, а саме зокрема під час проведення звільнення капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , зі служби цивільного захисту діяло у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, відповідно до вимог Закону України «Про дисциплінарний статут служби цивільного захисту» від 05.03.2009 №1068-VІ та Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особам рядового і начальницького складу. Зазначив, що позивачем висновок атестаційної комісії не був оскаржений у відповідності з вимогами діючого законодавства, що свідчить на думку відповідача про те, що позивач визнав результат атестаційної комісії про визнання його таким, що не відповідає займаній посаді, попри не згодою зі змістом атестаційного листа. Вказано, що зокрема 06.08.2019 року відповідачем було проведену комплексну перевірку Золочівського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області з підстав службової діяльності районного відділу за напрямком організації заходів цивільного захисту та на той час в районному відділі даний напрямок було покладено на ОСОБА_1 . Разом з цим під час перевірки було встановлено ряд недоліків, які носять систематичний характер. 09.08.2019 відповідно до протоколу заслуховування при керівництві ГУ ДСНС України у Харківській області комісією було прийнято остаточне рішення, що ОСОБА_1 , підлягає звільненню із служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу, а відповідно до наказу ГУ ДСНС України у Харківській області від 09.08.2019 за № 327 о/с за неналежне виконання службових обов`язків провідного інспектора Золочівського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області капітана служби ЦЗ Носкова В.А., було вирішено притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконання умов контракту.

Між тим, із оскаржуваним наказом ОСОБА_1 , був ознайомлений 09.08.2019, що підтверджується особистим підписом, а з даною позовною заявою до суду позивач звернувся аж 05.02.2020 року, не зважаючи на те, що крайнім строком звернення до суду є 09.09.2019, тобто позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, при цьому позивачем разом з позовною заявою не надано заяву про поновлення строків в якій повинен був зазначити поважність пропуску ним процесуального строку звернення до суду. Отже, на думку представника відповідача, позивач пропустив строки звернення за захистом порушеного права та позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду, визнавши причини пропуску строку не поважними.

У зв`язку із заявленим клопотанням відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підготовче засідання призначене 03.03.2020 року о 11:00 год., відкладено, з метою надання позивачу часу для надання письмових пояснень з підстав заявленого клопотання відповідачем.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 16.04.2020 року за вх.№01-26/30358/2020 від ОСОБА_1 , надійшли письмові пояснення.

В обґрунтування пояснень позивачем зазначено, що причини пропуску звернення до суду з даним позовом, слугувало те, що з серпня по вересень 2019 року позивач витратив багато часу на встановлення діагнозу та лікування сина позивача, ОСОБА_3 . На протязі 3 років хворіє батько позивача, ОСОБА_4 , якому встановлено діагноз - «рак красної кайми нижньої губи» у зв`язку із чим позивач постійно власним автомобілем возив батька до обласного центру онкології для здачі аналізів, проведення обстежень та консультацій спеціалістів, а також безпосередньо лікування. В період з серпня - жовтень 2019 року тяжко хворіла бабуся позивача, ОСОБА_5 , якій встановлено діагноз - «гостре порушення мозкового кровообігу», крім того, позивач постійно допомагав їй наглядав за нею, адже вона мешкає сама та потребує постійного нагляду. Звільнивши позивача зі служби ДСНС 09.08.2019 року зокрема повідомили про необхідність подання декларації перед звільненням, та позивач багату часу витратив на збирання документів необхідних для заповнення декларації. Крім того, оскільки при звільненні позивач скористався своїм правом на відпустку, йому потрібно було відшкодувати ГУ ДСНС України у Харківській області грошову суму за недопрацьований календарний рік, та як внаслідок позивач багато часу провів в пошуках роботи, з метою якнайшвидше відшкодувати борг та прокормити родину.

Також, вказано, що позивач не скористався беззаплатною правовою допомогою на протязі першого місяця після звільнення, оскільки був подавлений та у великому розпачі, оскільки не уявляв, що йому інкримінують крайню міру дисциплінарного заходу.

Так, згідно пункту 1 постанови КМ України №211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 р. № 343) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

З метою запобігання розповсюдження серед працівників суду та учасників судового процесу небезпечного вірусного захворювання, викликаного коронавірусною інфекцією COVID-19 наказом голови Харківського окружного адміністративного суду № 04-05/8 від 18 березня 2020 року внесено зміни в режим роботи суду. Наказ розміщено на офіційному сайті Харківського окружного адміністративного суду за посиланням https://adm.hr.court.gov.ua/sud2070/pres-centr/news/911994/.

Так, пунктом 4 наказу визначено, що учасники судового процесу можуть бути допущені до участі у судовому засіданні лише у виключному випадку на підставі розпорядження головуючого судді під час розгляду справ в порядку ст. ст. 273, 280 - 281, 283 КАС України.

Рішенням зборів судів Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 №6 внесені зміни в режим роботи Харківського окружного адміністративного суду, згідно яких наявна можливість провести розгляд справи в судовому засіданні.

Згідно наявної довідки в матеріалах справи складеної секретарем судового засідання від 02.06.2020 року, вбачається, що суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., перебував у щорічній відпустці, з 19.05.2020 року по 29.05.2020 року, включно.

Враховуючи, що дана справа не розглядається в порядку статей 273, 280 - 281, 283 КАС України, підготовче засідання було призначене 10.06.2020 року о 10:00 год..

У підготовчому судовому засіданні суд поставив на обговорення питання щодо клопотання представника відповідача з підстав залишення позовної заяви без розгляду стосовно пропуску позивачем строків звернення до суду з даним позовом та письмові пояснення позивача від 16.04.2020 року.

В підготовче засідання призначене 10.06.2020 року о 10:00 год., позивач прибув. Відносно заявленого клопотання представника відповідача щодо залишення позовної заяви без розгляду заперечував у повному обсязі, незважаючи на те що визнає факт пропуск строку звернення до суду з даним позовом. Відносно поновлення строку на звернення до суду із зазначеним позовом вказав, що загалом причиною пропуску строку звернення до суду з даним позовом, також слугувало те, що товариш позивача надав йому пораду, що останній має можливість звернутися до суду з позовною вимогою зокрема з підстав поновлення на посаді на протязі 6 місяців.

В підготовче засідання призначене 10.06.2020 року о 10:00 год., представник відповідача прибув. Вищевказане клопотання з підстав залишення позовної заяви без розгляду було підтримано представником відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача та письмові пояснення позивача, зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із п. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди повинні перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.12.2019 по справі № 9901/325/19.

Так, зі змісту позову встановлено, що при зверненні до суду позивачем оскаржується наказ Головного управління ДСНС України у Харківській області від 09.08.2019 року №327 о/с, згідно яким капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1, провідного інспектора Золочівського районного відділу 09серпня 2019 року звільнено із служби у запас Збройних Сил України (із постановкою на військовій облік) за пунктом 176 підпунктом 6 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу).

Водночас, інші позовні вимоги позивача є похідними від даної позовної вимоги.

Зі змісту наказу Головного управління ДСНС України у Харківській області від 09.08.2019 року № 327 о/с вбачається, що ОСОБА_1 , 08.08.2019 року був ознайомлений із оскаржуваним наказом, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

У відзиви на адміністративний позов представник відповідача послався на допущену позивачем описку вказавши дату ознайомлення 08.08.2019 року замість вірної 09.08.2019 рік.

Суд зазначає, що окреслена обставина не є спірною та не заперечувалась з боку позивача в ході розгляду клопотань, отже є такою, що не впливає на обставини справи та за своєю суттю є технічною помилкою.

Отже, саме з моменту отримання/ознайомлення спірного у даній справі наказу позивач отримав дійсну можливість дізнатися про його звільнення, а відтак і про порушення прав, на захист яких подано цей позов.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звернувся до суду з даним позовом 05.02.2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Між тим, в ході судового засідання були судом вислухані доводи позивача з підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, згідно яких зокрема позивач посилався на пораду товариша відповідно якої позивач мав право звернутись до суду з даним позовом на протязі 6 місяців, також зазначив, що не скористався безоплатною правовою допомогою на протязі першого місяця після звільнення, оскільки був подавлений та був в великому розпачі, оскільки не уявляв, що йому інкримінують крайню міру дисциплінарного заходу.

Надаючи оцінку доводам позивача, викладеним у письмових поясненнях та вислуханих в ході судового засідання пояснень щодо поновлення строку звернення до суду, суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами, проте позивачем про такі обставини суду повідомлено не було.

Суд зазначає, що позивач, посилаючись на поважність причин пропуску строку звернення до суду, вказав на пораду товариша відповідно якої на його думку позивач має право звернутись до суду з даним позовом на протязі 6 місяців, а також емоційний стан який не дав змоги завчасно звернутися за безоплатною правовою допомогою, однак зазначені доводи позивача не можуть вважатися судом належними, з огляду на те, що звернення позивача до суду з даним позовом відбулося після спливу майже 6 місяців.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Суд зазначає, що право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, що передбачено ст. 55 Конституції України. Це право є диспозитивним правом у адміністративному процесі.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Стосовно посилань позивача, що оскільки він був подавлений та у великому розпачі, не уявляв, що йому інкримінують крайню міру дисциплінарного заходу не скористався беззаплатною правовою допомогою на протязі першого місяця після звільнення.

Суд зазначає, що не приймає окреслене посилання, оскільки підстави дисциплінарного заходу чітко сформульовані, існування станів подавленості та розпачу не підтверджені.

Разом з цим суд окремо звертає увагу, що в ході обговорення клопотання з боку позивача надані пояснення, що він в окреслений проміжок часу працевлаштувався на роботу з метою відшкодування коштів відповідачу, що є свідченням наявності у позивача часу, як на пошук роботи та відвідування роботи.

Стосовно посилань позивача на відвідування лікарських закладів суд зазначає, що надана медична документація не підтверджує факт систематичної зайнятості позивача, а тому не сприймається судом як обставина, що перешкоджала зверненню позивача до суду за захистом порушеного права.

Таким чином, позивач звернувся до суду з пропуском встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України строку звернення до суду, при цьому не навів обставин, які об`єктивно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волі позивача.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року). Реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Так, у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Законодавче обмеження строку оскарження, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України, наведеної у рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011, наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що вказані позивачем підстави для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом не можуть бути визнані судом поважними.

Таким чином, суд зазначає, що з огляду на визнання судом неповажними підстав для поновлення строку на звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права, а також з огляду на положення ч. 3 ст.123 КАС України, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду та як внаслідок задоволення клопотання представника відповідача.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 183 КАС України передбачено постановлення за результатами підготовчого провадження ухвали про залишення позову без розгляду.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду слід відмовити, та як наслідок, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 123, 180, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Клопотання-пояснення ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без задоволення.

Клопотання представника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі №520/1495/2020 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду із врахуванням приписів Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)".

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 15 червня 2020 року.

Суддя Ю. О. Супрун