Справа № 805/1851/17-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 р. Справа№805/1851/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд: у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження (в порядку письмового провадження) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказ, яким його було звільнено зі служби в поліції, є незаконним, оскільки він ґрунтується на висновках службового розслідування, яке проведено не об`єктивно. Позивач вказав, що відповідач не повідомляв його про початок службового розслідування, не дав можливості надати письмові пояснення та реалізувати інші права, унаслідок чого відповідач дійшов помилкових висновків про наявність в його діях ознак дисциплінарного проступку. Також зазначив, що оперативно-розшукові заходи, направлені на розшук викраденого автомобіля та осіб, причетних до такого викрадення, він здійснив на виконання завдань, покладених на Управління карного розшуку ГУ НП в Донецькій області. Водночас викладений в службовому розслідувані висновок про те, що метою таких заходів було бажання отримати неправомірну вигоду є припущенням, що не підтверджується будь-якими доказами.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ № 463 від 09 березня 2017 року Головного управління Національної поліції в Донецькій області в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ № 121 о/с від 09 березня 2017 року Головного управління Національної поліції в Донецькій області про звільнення ОСОБА_1 з 09 березня 2017 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу розкриття злочинів проти власності та незаконних заволодінь автотранспортом УКР ГУНП в Донецькій області з 10 березня 2017 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 10 березня 2017 року по 12 липня 2017 року в розмірі 55922 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять дві) грн. 08 коп. В іншій частини позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 13475, 20 грн. звернуто до негайного виконання.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року вирішено постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року в частині стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу скасувати і в цій частині направити справу на новий розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Підставою скасування Верховним Судом судових рішень першої та апеляційної інстанції було застосування судами, при обчисленні належного до виплати позивачу середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, положення постанови Кабінету міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», який до спірних правовідносин застосуванню не підлягав, оскільки позивача було звільнено 09 березня 2017 року, а період його вимушеного прогулу тривав з 10 березня 2017 року по 12 липня 2017 року. Тобто в період, у який набрав чинності саме спеціальний нормативно-правовий акт - Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України №?260 від 06 квітня 2016 року, норми якого закріплюють необхідність обрахунку середнього грошового забезпечення поліцейських за час вимушеного прогулу керуючись кількістю календарних днів такого прогулу.

13 березня 2020 року справа надійшла до Донецького окружного адміністративного суду, за наслідком автоматичного розподілу справу передана на розгляд судді Дмитрієву В.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 року вирішено прийняти до провадження адміністративну справу №805/1851/17-а, справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 21 квітня 2020 року.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов у якому вказав, що Порядком №260 врегульовано право поліцейського на отримання грошового забезпечення за час вимушеного прогулу внаслідок визнання звільнення зі служби в поліції незаконним. Відповідач зазначив, що позивачем неправильно (всупереч встановленого порядку) обраховано розмір середньоденного грошового забезпечення та розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, по підрахункам відповідача розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу (125 календарних дні) дорівнює 29355 грн.

15 квітня 2020 року від позивача надійшло клопотання про забезпечення доказів.

Ухвалою суду від 17 квітня 2020 року клопотання позивача про забезпечення доказів залишено без руху.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та відкладено підготовче засідання на 19 травня 2020 року.

Ухвалою суду від 19 травня 2020 року вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 9 червня 2020 року.

У судове засідання 9 червня2020 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

На підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 09 березня 2017 року №463 за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог пунктів 1 і 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»; статті 41 Кримінального процесуального кодексу України, статей 7 і 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України; пункту 5 розділу І, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, що виразилось у недотриманні вимог чинного законодавства України, обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством, використанні своїх службових повноважень для одержання неправомірної вигоди, скоєнні вчинку, який підриває авторитет та довіру громадян до Національної поліції України і є несумісним з подальшим проходженням служби, а також у невиході на службу без поважних причин заступника начальника Відділу розкриття злочинів проти власності та незаконних заволодінь транспортними засобами Управління карного розшуку ГУ НП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_1 наказано звільнити зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 09 березня 2017 року №121 о/с ОСОБА_1 заступника начальника Відділу розкриття злочинів проти власності та незаконних заволодінь транспортними засобами Управління карного розшуку ГУ НП в Донецькій області звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України на підставі наказу ГУ НП в Донецькій області від 09 березня 2017 року №463.

Разом з тим, зазначені вище накази визнано протиправними та скасовано, ОСОБА_1 поновлено на службі в поліції на посаді заступника начальника Відділу розкриття злочинів проти власності та незаконних заволодінь автотранспортом Управління карного розшуку ГУ НП в Донецькій області з 10 березня 2017 року, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року та постановою Верховного Суду від 25 лютого 2020 року в цій частині.

При цьому, згідно постанови Верховного Суду від 25 лютого 2020 року, адміністративна справа №805/1851/17-а підлягає перегляду в частині позовних вимог щодо стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Розглядаючи справу у зазначеній частині, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»(далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 206 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку № 206, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин та діяв на час звільнення позивача, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

При цьому, пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок № 100), визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, при визначенні розміру середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, правильним є обчислення не робочих, а календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розраховувати розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , виходячи з розміру його грошового забезпечення за останні два місяці, що передують місяцю звільнення, шляхом ділення на кількість календарних днів.

Аналогічна позиція щодо застосування норм спеціального нормативно-правового акта (Порядку № 260) та розрахунку грошового забезпечення викладена в постанові Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі № 805/1110/17-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 75424287), постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №360/4790/19 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 89487280).

Так, ОСОБА_1 було звільнено 09 березня 2017 року, період вимушеного прогулу тривав з 10 березня 2017 року (наступний день після звільнення) по 12 липня 2017 року (дата прийняття судом рішення про поновлення на посаді), що складає 125 календарних днів.

Згідно довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Донецькій області від 15 червня 2017 року № 576/26/01-2017 грошове забезпечення ОСОБА_1 у січні 2017 року складало 13606,32 грн., у лютому 2017року 13344,24 грн. (т.1 а.с. 158).

При цьому, суд зазначає, що надані позивачем копії платіжних доручень № від 31 січня 2017 року та № від 27 лютого 2017 року щодо виплат ГУНП в Донецькій області, не є належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, тому суд не приймає їх до уваги.

Таким чином середньоденний розмір заробітної плати позивача складав 456,79 грн. (13606,32 грн. + 13344,24 грн.) : 59 календарних днів (31+28).

З урахуванням викладеного, на користь позивача підлягає стягненню сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, розрахована наступним чином: 456,79 грн. х 125 календарних днів, що становить у загальному розмірі 57098,75 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Головного управління Національної поліції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10 березня 2017 року по 12 липня 2017 рокув розмірі 57098,75 грн., з вирахуванням податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення в частині, що розглядалася.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 193, 242-246, 255, 353 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т. Нахімова, б. 86; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 10 березня 2017 року по 12 липня 2017 року в сумі 57098,75 грн. (п`ятдесят сім тисяч дев`яносто вісім гривень 75 копійок), з вирахуванням розміру обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження рішення продовжується на час дії карантину.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв