Справа № 320/6059/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2020 року № 320/6059/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він має право на встановлені законодавством України права для ветеранів війни, як військовослужбовець, будучи особою начальницького складу органів МВС Києво-Святошинського РВВС у 1966 році на підставі Статуту міліції в час прийняття присяги працівника МВС.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.12.2019 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що у 2017 році позивач перейшов на пенсію по інвалідності. До зазначеної пенсії було встановлено підвищення до пенсії відповідно до ст. 25 Закону №2262 та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Таким чином, підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2017 р. у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати відсутні. З огляду на зазначене, дії ГУ ПФУ в м. Києві по нарахуванню та виплаті пенсії позивача є правомірними, а заявлені позовні вимоги позивача такими, що не відповідають діючим правовим нормам.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач 1943 року народження є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відповідно до висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ України від 21.2016 року №482 Експертним висновком встановлений основний діагноз: «Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст., прогресуючий перебіг з вираженими когнітивними розладами, стійким церебрастенічним, (21.05.2016.) по ішемічному типу в ВББ у вигляді вираженого вестибуло-атактичного синдрому, бульварних розладів на фоні Гіпертонічної хвороби ІІІ ст., 3ст., ризик 4. Залишкові явища ГПМК (2015р.) по ішемічному типу в басейні правої СМА, з різко вираженим лівобічним геміпарезом до елегії верхньої кінцівки. Висновок: Захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків на ЧАЕС. Позивачу з 31.10.2016 встановлено інвалідність 1 групи, підгрупа «в» довічно. Захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Головним управлінням ПФУ в м. Києві 10.07.2018 позивачу надано відповідь №36541/02/П-3193 на його звернення від 22.06.2018, в якій останній зазначив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. В подальшому відповідно до поданої заяви позивача з 05.01.2017 переведено на пенсію по інвалідності. Статтею 7 Закону визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. Для перевірки доцільності призначення пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу було запропоновано звернутися до відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в м. Києві за місцем реєстрації.

Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В подальшому з 2017 року позивач перейшов на пенсію по інвалідності. До зазначеної пенсії було встановлено підвищення до пенсії відповідно до ст. 25 Закону №2262 та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Спеціальним законом, який регулює правовідносини щодо пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та деяких інших осіб є Закон № 2262.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Такий порядок визначений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (у редакції станом на 01.03.2018) (далі - Порядок № 45).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262.

Згідно пункту 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Враховуючи Порядок №45 повідомлення від Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовців з 01.01.2017 на підставі постанови Кабінету Міністрів України на адресу ГУ ПФУ в м. Києві не надходило.

Нові умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу були визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), яка набрала чинність з 01.03.2018 р. та іншими актами Кабінету Міністрів України.

На виконання ч. 4 ст. 63 № 2262 Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103.

Згідно з повідомленням Міністерства соціальної політики України від 26.02.2018 № 3590/0/2-18/21 зазначена Постанова № 103 є підставою для проведення перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону № 2262.

Таким чином, підстава для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, на підставі Постанови №103 та Постанови № 704 виникла з 01 січня 2018 року.

Відповідно до Постанови № 103 ГУ ПФУ в м. Києві здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 р. на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Київським міським військовим комісаріатом.

Постанова № 704, на підставі якої проводився попередній перерахунок пенсії Позивача, є єдиним чинним нормативно-правовим актом, що визначає умови грошового забезпечення за останньою посадою Позивача перед звільненням. Як видно зі змісту правових норм ст. 63 Закону № 2262 перерахунок пенсій проводиться всім загальним порядком, у кого виникло зазначене право. Дані законодавчі норми не передбачають індивідуальні підстави для здійснення перерахунку пенсій.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено у наступній редакції: «Особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю І групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.».

Судом встановлено, що на даний час позивачу виплачується підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни в розмірі 819,00 грн. (1564,00x50%) відповідно до чинного законодавства. Розмір підвищення до пенсії переглядається в разі зміни прожиткового мінімуму.

Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 № 21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення частини першої статті 58 конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Тобто, застосування до правовідносин, які виникли після 01.03.2018, чинних на вказану дату положень ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не порушує конституційний принцип незворотності дії законів в часі.

Відповідно до п, 15-1 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХП «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796) особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" і "Про соціальний захист дітей війна", таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Згідно ст. 59 Закону №796 пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з Законом №796 та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до ст. 51 Закону № 796.

Тобто, існує окремі види соціальних виплат згідно Закону № 796, які виплачуються за вибором особи.

Суд зазначає, що існує єдиний законодавчий порядок обчислення пенсії особам, призначення, виплату надбавок та підвищень до пенсії відповідно до встановленого законодавчого порядку.

Положення ч. 3 ст. 59 Закону №796 встановлюють порядок обчислення пенсії по інвалідності згідно зазначеного Закону.

Враховуючи обраний позивачем вид соціальної виплати та відсутність призначення пенсії по інвалідності позивачу, пред`явлення вимог щодо зазначеного виду пенсію є безпідставними.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 №112 «Про внесення зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань» і «Про соціальний захист дітей війни», з 24.04.2014 року таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав,

Таким чином, підстав для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2017 р. у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати розмірі не має.

З огляду на зазначене, дії пенсійного органу по нарахуванню та виплаті пенсії позивача є правомірними, а заявлені позовні вимоги позивача такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Згідно з ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 цієї статті Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач надав під час розгляду справи.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.