Справа № 163/1063/20
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2020-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1063/20
Провадження № 2-а/163/74/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить скасувати постанову інспектора УПП у Волинській області Юрчика В.О. серії ДП18 № 247054 від 05.04.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді 425 гривень штрафу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що цією постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.04.2020 року о 11:05 годині на 488 кілометрі автодороги "Київ-Ковель-Ягодин" керував автомобілем "Мазда", номерний знак НОМЕР_1 , без увімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Вважає дану постанову незаконною, оскільки відповідно підпункту "г" пункту 9.1 ПДР увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом. Диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. Тому вважає, що дії, які полягають у порушенні абзацу 2 п.9.8. ПДР, необхідно кваліфікувати за ст.125 КУпАП, за яке передбачено адміністративне стягнення у виді попередження. З огляду на викладене вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справ за його відсутності, підтримання позовних вимог.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подав.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Оскаржуваною постановою серії ДП18 № 247054 від 05.04.2020 року позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 05.04.2020 року на 488 кілометрі автодороги М-07 "Київ-Ковель-Ягодин" керував автомобілем "Мазда", номерний знак НОМЕР_1 , без увімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8 ПДР.

Позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Частина 2 статті 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за … порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів ...

Згідно з вимогами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1.1 ПДР останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Таким чином, вказана норма містить загальне правило (необхідність за визначених обставин і у визначений період увімкнення денних ходових вогнів) та виключення з даного правила (за тих же обставин і в той же період увімкнення ближнього світла фар в разі відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів).

Вказаний пункт ПДР за описаних в ньому умов та обставин прирівнює ближнє світло фар до денних ходових вогнів.

При цьому відповідно до п.1.10 ПДР денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

З наведеного слідує, що денні ходові вогні є зовнішніми світловими приладами, а не попереджувальними сигналами, і в разі порушення правил користування ними або приладами, які відповідно до закону їх замінюють, таке порушення буде порушенням правил користування освітлюваними приладами, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, доводи позивача про те, що диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водії транспортних засобів за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, а не під час руху транспортного засобу, є необґрунтованими, а тому судом до уваги не приймаються.

За системним аналізом ч.2 ст.122 КУпАП у поєднанні з п.9.8 ПДР адміністративна відповідальність за вищевказаною нормою КУпАП настає при керуванні транспортним засобом без увімкнених денних ходових вогнів або без увімкненого ближнього світла фар поза межами населених пунктів у період з 1 жовтня по 1 травня.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що дії, які полягають у порушенні п.9.8. ПДР необхідно кваліфікувати за ст.125 КУпАП, за яке передбачено адміністративне стягнення у виді попередження.

Отже, по справі встановлено, що під час винесення оскаржуваної постанови і накладення на позивача адміністративного стягнення суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, відтак заявлені позивачем вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2102 гривні.

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 гривень (2102 х 0,2).

Як вбачається з позовної заяви та доданих документів, при подачі позову судовий збір позивач не сплатив і відповідного документа не додав, як і документа про підстави звільнення від сплати такого збору відповідно до вимог ч.8 ст.160, ч.3 ст.161 КАС України.

Відтак, в користь держави з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у встановленому розмірі.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 247054 від 05.04.2020 року відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), … строки … апеляційного оскарження … продовжуються на строк дії такого карантину.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 .

Найменування відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області; місцезнаходження: вулиця Залізнична 15, місто Луцьк.

Головуючий: суддя С.С.Чишій