Справа № 606/868/20
Суддя: Малярчук В. В.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/868/20
Рішення

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

з участю секретаря судового засідання Зіньковської Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту поліції рядового поліції Маленівського Олександра Васильовича, третьої особи:Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві, про визнання неправомірних дій поліцейського, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася із позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту поліції рядового поліції Маленівського Олександра Васильовича, третьої особи:Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві, про визнання неправомірних дій поліцейського, в якому просить визнати незаконними та скасувати постанову серії ЕАК, №1945270 від 06 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона 10 квітня 2020 року отримала повістку з Теребовлянського РВ ДВС ГТУКЮ у Тернопільській області, де дізналася про складену на неї постанову про адміністративне правопорушення. Згідно якої 06 січня 2020 року, 17 хв. по вул. Саперно-Слобідська, 72 в місті Києві, керувала автомобілем марки «КІА RІО» р. н. НОМЕР_1 , перевищила встановлену швидкість руху більше як на 35км./ год., чим допустила порушення вимог пункту 12.4 ПДР України, внаслідок чого скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП. Як вбачається з позовної заяви, що 06 січня 2020 року позивачка перебувала по місцю свого проживання, вона ніколи не користувалась для поїздок автомобілем марки « КІА RІО » р. н. НОМЕР_1 та не була власником вказаного транспортного засобу.

Таким чином, позивачка вважає, що постанову винесено незаконно, а тому постанова підлягає скасуванню, а дії працівників поліції є протиправними.

Позивачка просила справу слухати без її участі, позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак надав до суду рапорт про вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Судом встановлено наступні обставини:

Постановою 06 січня 2020 року серії ЕАК № 1945270 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення вимог Правил дорожнього руху України, оскільки 06 січня 2020року близько 15:10 год. в м. Києві по вул.. Саперно-Слобітська керувала транспортним засобом марки «КІА RІО» р. н. НОМЕР_1 перевищила встановлені обмеження руху більше як на 35 км/год., чим і порушила п. 12.4 Правила дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Всупереч зазначеним нормам, оскаржувана постанова від 06 січня 2020 року не містить жодного посилання на докази, якими керувався уповноважений орган при винесенні постанови.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб`єктами владних повноважень, обов`язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не надано.

Крім того до матеріалів справи додано компакт диск з відео фіксацією, який не підтверджує даних викладених у протоколі від 06 січня 2020 року.

У адміністративних справах про оскарженні постанови у справі про адміністративні правопорушення, адміністративним судом перевіряється правомірність рішень та дій суб`єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймається відповідне рішення щодо правомірності чи протиправності таких дій і наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії ЕАК № 1945270 від 06 січня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 254, 258, 268, 283 КУпАП, ст.257-263, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1945270 від 06 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, апеляційної скарги.

Головуючий Малярчук В.В.