Справа № 629/1525/20
Суддя: Харабадзе К. Ш.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1 Ш.,
за участю секретаря - Бєловол О.О.,
Справа № 629/1525/20
Номер провадження 2-а/629/32/20
позивач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 )
відповідач - інспектор УПП в Дніпропетровській області Датуатшвілі Вахтанга Тамазовича (місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Пилипа Орлика, 3)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент патрульної поліції Національної поліції України(місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Ф.Ернста, 3)
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що постановою нспектора Датуашвілі В.Т. патрульної поліції в м. Дніпро серія АР №891699 від 1.04.2020 р. він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст.122 КУпАП за те, що він 01.04.2020 року в 00 год. 20 хв. в м. Дніпро на перехресті вул. Старокозацька і Січових Стрельців, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_1 , начебто здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора (жовтий), чим порушив вимоги п.п 8.7.3 ґ ПДР України. Доказом у справі було відео на власний телефон інспектора, але відео з регістратора позивача набагато краще відображає перетин ним перехрестя, тому що відстань з його регістратора до світлофора набагато менша, ніж у поліцейського патруля, який був на значній відстані позаду нього. Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки згідно п.8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. З постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР 891699 від 104.2020 р. не вбачається доказів, які б підтверджували, що водій порушив п 8.7.3 ґ ПДР України, а правомірно здійснив проїзд перехрестя, застосовуючи п.8.11 ПДР. Всупереч вимогам ст.283 КУпАП в оскаржуваній постанові не вказано відомостей про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності з урахуванням положень ст. 33 КУпАП. А також вказана недостовірна інформація про його фактичну реєстрацію і місце реєстрації автомобіля. На підставі вищевикладеного, просить Скасувати постанову інспектора УПП в Дніпропетровській обл. лейтенанта поліції Датуашвілі Вахтанга Тамазовича серія АР №891699 від 01.04.2020р., про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Адміністративна справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому § 2. Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ Глави 11. Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ КАС України.
Позивач у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судовий виклик відповідача був вчинений у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 124, ч. 3 ст. 126, п. 2 ч. 1 ст. 127 КАС України, у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, в наданих суду поясненнях проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріалами справи та доводи адміністративного позову, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність, крім іншого, за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.
01.04.2020 року інспектором УПП в Дніпропетровській області Датуатшвілі В.Т. прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій, зазначено про те, що останній, керуючи транспортним, засобом, проїхав перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофора, чим порушив п, 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України.
Згідно з п. 5 Розділу 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням: відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. За ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як, зокрема, і за частинами першою, другою і третьою статті 122.
У випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі/ ч. 5 ст. 258 КУпАП/.
Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.
Законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.
Також, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року по справі № 203/2730/16-а були роз`яснені аспекти щодо законності розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.
Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
З 08 серпня 2015 року набрав чинності Закон України № 596 -VIII від 14.07.2015, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за-допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП).
Згідно п. 9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Так, відповідачем було виявлено транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме, було допущено порушення п. 8.7.3 ґ Правил дорожнього руху України, за вчинення якого частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу. Вказана дія була вчинена водієм в присутності поліцейського, зафіксована відеозаписом з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі інспектора. Інспектором було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, щодо водія транспортного засобу.
У п.п. 2.3. Правил дорожнього руху України вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі.
Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним/п.п. 12.1 Правил/.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення; враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України сигнали світлофора, крім іншого, мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але попереджає про те, що незабаром буде ввімкнений сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух та попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал забороняє рух. При цьому, п. 8.11 Правил дорожнього руху України встановлює, що водіям, які при ввімкненні жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у встановленому цими Правилами місці, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Пункт 8.11 Правил дорожнього руху України не дозволяє водіям здійснювати рух на забороняючий жовтий сигнал світлофора, а передбачає виключні випадки, коли водій з підстав, що від нього не залежать і вплинути на які він не міг, опинився в ситуації, яка вимагає від нього вчинення дій щодо звільнення перехрестя та усунення перешкод для руху іншим учасникам дорожнього руху.
Докази, які містяться у справі та проаналізовані судом, свідчать про те, що позивач перед наближенням до перехрестя вулиць Старокозацька і Січових Стрельців в м. Дніпро здійснив обгін транспортного засобу, що рухався попереду, у зв`язку з чим збільшив швидкість руху для здійснення маневру, після цього враховуючи дорожню обстановку та відстань до наступного перехрестя, мав змогу стежити за дорожньою обстановкою, бути уважним, побачити зміну сигнала світлофора на миготливий зелений, мав можливість реагувати на вказані зміни, відстань до перехрестя вулиць Старокозацька і Січових Стрельців в цей час дозволяла водію вибрати швидкість руху відповідно до дорожньої обстановки, що змінилася, контролювати рух його транспортного засобу, безпечно керувати ним, та зменшити швидкість, не вдаючись до екстреного гальмування, водій міг зупинити транспортний засіб при ввімкненні жовтого сигналу світлофору, оскільки, зміна дозволяючого та забороняючих сигналів світлофора не відбувається раптово і водій мав змогу розрахувати час, необхідний для проїзду перехрестя, а також розраховувати свої можливі дії відповідно до вимог Правил дорожнього руху України. Відповідно, за викладених обставин, при дотриманні швидкісного режиму, позивач мав змогу зупинити свій автомобіль перед перехрестям у встановленому Правилами дорожнього руху України місці, не вдаючись до екстреного гальмування та не допустити проїзд свого транспортного засобу на забороняючі сигнали світлофора.
З огляду на викладене, поставити під сумнів об`єктивність відповідача суб`єкта владних повноважень, у суду підстав немає.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскаржувана постанова є законною, так як прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП.
Крім того, позивачем суду не було надано документи, які підтверджують пільги позивача щодо сплати судового збору, підстави його звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». Так, 18.03.2020 року Великою Палатою Верховного Суду України прийнято постанову по справі № 543/775/17, в якій було зазначено, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-УІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, за подання позовної заяви з позивача підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 77, 241, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,
В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора УПП в Дніпропетровській області Датуатшвілі Вахтанга Тамазовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Згідно п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
позивач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 )
відповідач інспектор УПП в Дніпропетровській області Датуатшвілі Вахтанга Тамазовича (місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Пилипа Орлика, 3)
Суддя К.Ш.Харабадзе