Справа № 398/1160/20
Суддя: Крімченко С. А.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1160/20
Провадження №: 2-а/398/63/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" червня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Крімченко С.А.,

з участю секретаря судового засідання Кулікової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 1-ї роти УПП в Кіровоградській області Боброва Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнята закриття провадження в справі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 1-го батальйону 1-ї роти УПП в Кіровоградській області Боброва В.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до якого просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 07.04.2020 року серія ЕАК №2352258 та закрити провадження в справі.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.04.2020 року інспектором 1-го батальйону 1-ї роти УПП в Кіровоградській області Бобровим В.В.відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої він, цього ж дня близько 09год. 53хв. на 35 км автошляху М-04, в м.Олександрія, в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Населений пункт», де дозволено рух зі швидкістю 50 км/год., керував автомобілем зі швидкістю 81 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України.Згідно даної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Вважає висновки, зроблені поліцейським, безпідставними у зв`язку з чим постанова є незаконною та підлягає скасуванню у судовому порядку.Зазначає, що інспектор поліції не дав йому можливості скористатися правовою допомогою, хоча він і заявляв усне клопотання про надання йому часу для залучення захисника.Інспектором в постанові про накладення адміністративного стягнення невірно зазначено марку автомобіля, яким він, позивач, керував, а саме, вказано «LADA», натомість у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вказано марку автомобіля «ВАЗ».На думку позивача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадовою особою не було дотримано вимог ст. 280 КУпАП, а саме не було з`ясовано наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення дня правильного вирішення справи. Під час винесення оскаржуваної постанови інспектором не було залучено свідків.Зазначив, що 26 травня 2015 року Конституційний суд України вказав, що складання протоколу і постанови - це дві різні стадії адміністративного провадження, між якими повинен бути інтервал. Одночасне винесення протоколу, а потім відразу і постанови, є порушенням норм закону, прав громадян, а тому такі штрафи не можуть вважатися законними.Крім того, постанову інспектором було складено на місці зупинки його, позивача, транспортного засобу, а відповідно до ст.276 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, оскільки згідно рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем вчинення», які містяться у ст.ст.258, 276 КУпАП мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст, зокрема, словосполучення «за місцем вчинення» означають «місце знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу». Враховуючи викладене, вказана постанова про накладення адміністративного стягнення, складена відносно нього, на його думку, підлягає скасуванню.

Відповідачем подано відзив на позов , в якому він зазначає, що 07.04.2020 р. під час несення служби було зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом LADA 21102, номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті позначеним дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», а саме на ділянці автомобільної дороги М-04 35КМ, що проходить безпосередньо через населений пункт м. Олександрія, рухався зі швидкістю 81 км/год, таким чином перевищив встановлене обмеження швидкості руху для ТЗ в населеному пункті на 31 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Зазначив, що відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Згідно п. 12.9 водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, Знак 3.29. «Обмеження максимальної швидкості».На місці події велась безперервна відеофіксація розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 р. та «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026.Зазначає, що порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався в суворій відповідності до норм чинного законодавства.Після зупинки ТЗ, та проведення підготовки до розгляду, позивача було повідомлено про початок розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення та роз`яснено його права, передбачені ст. 268, 307, 308 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України (час на відео 09:57).Позивач скористався своїми правами у повній мірі та на власний розсуд, зокрема ним не було заявлено жодного письмового чи усного клопотання/заяви під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. З аналізу відеозапису з місця розгляду адміністративної справи вбачається відсутність будь-яких дій інспекторів направлених на обмеження права Позивача в будь-якій формі. Невикористання позивачем свого права не доводить факту його обмеження працівником поліції.

Правопорушення було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LT1 20/20 № ТС000703, без впливу людського фактору. Фактичні данні отримані за його допомогою є прямими доказами у вказаній адміністративній справі.Згідно метаданих отриманих з лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 зокрема фото та відеозапису, вбачається факт фіксації швидкості руху 81 км/год, що належить легковому автомобілю чорного кольору номерний знак НОМЕР_1 .Поліцейським при розгляді справи та прийнятті рішення було взято до уваги, досліджено і розглянуто всі наявні докази, а саме покази приладу TruCam LTI 20/20 та усні пояснення Позивача у встановленому законом порядку і спосіб відповідно до ст.251, 252, 268 КУпАП.

У відповідності до чинного законодавства, розглянувши справу у присутності Позивача, поліцейським у порядку ч. 1 ст. 283 та ст. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП було прийнято рішення та винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення в межах санкції передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП - штраф у сумі 255 гривень.

Під час складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності в електронному вигляді відбулась технічна помилка, що привела до здійснення описки у графі 5 постанови, а саме невірно зазначено марку транспортного засобу. Відповідно до дійсних даних маркою транспортного засобу, є ВАЗ. Натомість марка автомобілю LADA, що вказана безпосередньо у тексті є помилковою. Звертає увагу суду, що хоча марка ТЗ зазначена із опискою, модель та державний номерний знак ТЗ зазначені вірно. В свою чергу твердження ОСОБА_1 стосовно невірного зазначення в оскаржуваній постанові марки автомобіля, як підстави її скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності сприймаються критично з огляду на правові висновки викладені в постанові Верховного Суду по справі № 537/1214/17 від 28 листопада 2018 року та постанові ВС по справі №459/1801/17 від 24 грудня 2019 року.Як вбачається із вищезазначених правових висновків, зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних не спростовує самого факту вчинення Позивачем порушення вимог ПДР України і по своїй суті є опискою. Основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами (відсутність яких б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення).За такого правового регулювання Верховний Суд дійшов висновку, що факт наявності описки в оскаржуваній постанові не є підставою для задоволення позову, зокрема і скасування постанови.Незгода Позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення його від адміністративної відповідальності, оскільки згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися па певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruСАМ LTI 20/20 має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LT1 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року, що сторонами не оскаржується.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесені під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 зазначеного Порядку сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема УЗ 197-12. Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх перевірки.

Виключення з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.1 1.2015 року № 1362 типу засобу вимірювальної техніки вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTІ 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12 не встановлює неможливість його використовувати, оскільки, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, згідно з сертифікатом та свідоцтвом про перевірку результати його державних приймальних випробувань є позитивними, лазерний вимірювач швидкості відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України.

Аналогічна правова позиція стосовно використання засобів вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру міститься у Листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за внх. № 3423-07/3165-03 від 22.02.2019 р. та Постанові ВГСУ по справі № 908/904/16 від 05 квітня 2017 року.

Отже, TruСАМ LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, який введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі та подальша експлуатація якого необмежена чинним законодавством.

Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 23.10.2019 року №22-01/16811, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №, ТС000703 на час фіксації правопорушення є придатним до застосування, максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі складає ± 2 км/год.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року №193.

Можливість використання виробу «TruCam LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc, також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють зміну або підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Твердження Позивача стосовно того, що докази, які були зафіксовані Відповідачем із застосуванням приладу TruCam в ручному режимі, отримані ним із порушенням законодавства не підтверджено.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 використовується підрозділами патрульної поліції відповідно до доручення ДПП НП України "Про організацію роботи з приладами TruCam та контролю результатів вимірювань" від 31 травня 2019 р. № 10221/41/27/02-2019/.

Можливість використання приладу TruCam LT1 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, змістом листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 22-38/49 від 01.10.2019 p., а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Фактичні дані отримані за допомогою даного технічного приладу є доказами в розумінні статті 251 КУпАП.

У відповідності до сертифікату, свідоцтва про повірку та положену ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» прилад TruCam LT1 20/20 є засобом вимірювальної техніки та застосовується для контролю безпеки дорожнього руху.

Окрім цього будь-які належні та допустимі докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості чи можливості використання вимірювальної техніки, зокрема приладу TruCam LTІ 20/20 працівниками поліції в ручному режимі Позивачем надано не було.

Фіксування правопорушення відбувалося безпосередньо у межах населеного пункту, позначеного дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», на ділянці автошляху М-04 35 км, що проходить безпосередньо через населений пункт м.Олександрія.

Автомобільна дорога М-04 «Знам`янка -Луганськ -Ізварино» є автомобільною дорогою загального користування державного значення та протяжністю 640 ,5 км і проходить через м. Олександрію.

Щодо розташування дорожніх знаків, що позначають межі населеного пункту, то відповідно до Запиту на інформацію від 03.05.2019 року №88 12/41/34/02-2019 від управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, надана відповідь від Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області від 07.05.2019 року №479/16 щодо розміщення на автомобільній дорозі державного значення М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» дорожніх знаків №5.45 «Початок населеного пункту» (встановлено на 34км+014м та на 40км+820м) та №5.46 «Кінець населеного пункту» (встановлено на 34км+014м та на 40км+820м). Зважаючи на вищевикладене, перевищення допустимої швидкості руху в населеному пункті Позивачем здійснено в межах м. Олександрія, позначеного дорожнім знаком 5.45 та 5.46.

Відповідач - інспектор поліції діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про Національну поліції» та Кодексом України про адміністративні правопорушення, виконуючи свої службові обов`язки , тому відсутні будь-які неправомірні дії.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, просить задоволити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07.04.2020 року інспектором 1-го батальйону 1-ї роти УПП в Кіровоградській області Бобровим В.В.було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1600152, в якій зазначено, що 07.04.2020 року близько 09год. 53хв. на 35 км автошляху М-04, в м.Олександрія, в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «Населений пункт», де дозволено рух зі швидкістю 50 км/год., ОСОБА_1 керував автомобілем «Lada 21102», державний номерний знак НОМЕР_1 , зі швидкістю 81 км/год., чим перевищив дозволену швидкість руху на 31 км/год. Вказану подію зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TRUCAM 703, про що зазначено в постанові про накладення адміністративного стягнення(а.с. 7).

Враховуючи викладене, відповідачем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Діяльність співробітників поліції щодо виявлення адміністративних правопорушень, притягнення осіб, винних у їх вчиненні до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачем постанову про накладення адміністративного стягнення було незаконно складено на місці вчинення адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною першою статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Частиною четвертою статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З вказаних норм Кодексу України про адміністративні правопорушення випливає, що протокол у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не складається, при цьому розгляд такої справи здійснюється, а постанова у ній - виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. по справі № 1-11/2015 №5-рп/2015 (згідно з яким положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення), оскільки це рішення приймалось раніше, ніж Закон України від 14.07.2015 р. № 596-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху", яким було внесено зміни до, зокрема, статей 222 та 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином здійснення Інспектором розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на місці вчинення адміністративного правопорушення та без складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідало нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Матеріалами справи підтверджується та позивачем не заперечується, що позивач рухався по автодорозі М-04 35 км «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» .

Автодорога М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» є дорогою загального користування та проходить через м. Олександрія.

З 11.02.2019 року в Кіровоградській області на автодорозі М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» з 4 по 39 км впроваджено застосування пристрою вимірювання швидкості «Трукам», оскільки дана ділянка дороги характеризується найбільшою кількістю ДТП у зв`язку з перевищенням водіями швидкості руху. Ця інформація оприлюднена на офіційному сайті Департаменту патрульної поліції та є загальнодоступною.

Суд бере до уваги, що на приладі «Трукам» зафіксовано місцезнаходження транспортного засобу позивача: АД М-04 35 км, ліміт швидкості 50км/г, швидкість 81 км/г.

Отже, дійсно, належними та допустимими доказами підтверджується, що позивачем порушено швидкісний режим транспортного засобу на автодорозі М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине» (локація 35 км), де дозволений ліміт швидкості 50 км/г.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

При цьому зміст постанови про накладення адміністративного стягнення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Зокрема, у постанові про накладення адміністративного стягнення потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (саме така позиція висловлена в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті")

До відзиву на позовну заяву відповідачем доданий відеозапис з місця адміністративного правопорушення, який досліджувався в судовому засіданні судом .

На відеозапису чітко видно, що працівник поліції, який зупинив автомобіль позивача, представився, роз`яснив позивачу його права, роз`яснив суть правопорушення, позивач не заперечив щодо перевищення ним швидкості руху, зазначивши, що більше не буде порушувати. . Крім того, відповідачем до відзиву надані також фотознімки з лазерного вимірювача швидкості TRU CAM, де зазначено легковий автомобіль позивача чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 та його розташування в момент фіксації приладом перевищення швидкості автомобілем. В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено пристрій, на який здійснено фіксацію правопорушення.

На думку суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірності своїх дій/рішень, надавши підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

Докази, надані відповідачем є належними та допустимими: на відеофіксації також чітко зафіксовано, що автомобіль рухався зі швидкістю 81 км/год в межах населеного пункту і позивач на місці визнав свою вину у вчиненні даного правопорушення.

Відповідачем надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови. Тому відсутні підстави для задоволення позову .

Керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 254, ст. 288, 289, 293 КУпАП; ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 1-ї роти УПП в Кіровоградській області Боброва Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції , про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнята закриття провадження в справі.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач : Інспектор 1-го батальйону 1-ї роти УПП в Кіровоградській області Бобров Владислав Володимирович, місцезнаходження: 25030 м.Кропивницький, вул.Ю.Бутусова,22-б.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 25030 м.Кропивницький, вул.Ю.Бутусова,22-б.

Суддя