Справа № 280/4553/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2020 року м. Дніпросправа № 280/4553/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року

у справі № 280/4553/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому позивачка просила:

- визнати противоправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії згідно із ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV як матері особи з інвалідністю з дитинства;

- зобов`язати Пенсійний орган призначити їй пенсію відповідально до ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV як матері особи з інвалідністю з дитинства з 31 липня 2019 року.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на дострокове призначення пенсії за віком як матір, що виховала дитину- особу з інвалідністю від народження та на день звернення до Пенсійного органу досягла 55 річного віку та мала страховий стаж більше 15 років. За позицією позивачки, Законом № 1058-IV не передбачено вимоги щодо того, що інвалідність дитини повинна настати саме до 6 років, як помилково вказав відповідач у рішенні про відмову у призначенні пенсії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року адміністративний позов задоволений повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вищевказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-ІV, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала такі медичні показання до досягнення нею шестирічного віку.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , який у віці 6 років визнаний у встановленому порядку інвалідом з дитинства з діагнозом бронхіальна астма.

31 липня 2019 року позивачка звернулася до Пенсійного органу із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як матері дитини з інвалідністю відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

22 серпня 2019 року відповідачем надано відповідь за вих. № 1195/02 про відсутність підстав для призначення позивачці дострокової пенсії у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих визнання сина ОСОБА_2 інвалідом з дитинства до досягнення ним шестирічного віку.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції вказав, що відмова відповідача у призначенні позивачці дострокової пенсії не узгоджується з приписами пенсійного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та з цього приводу зазначає про таке.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон № 1058-ІV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше 5 років.

Відповідно до статті 115 Закону № 1058-ІV жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Отже, право на дострокову пенсію за віком мають матері, які виховали інвалідів з дитинства до шестирічного віку (після досягнення матір`ю 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу, що не оспорюється у цій справі). За змістом наведеної норми однією з обов`язкових умов для призначення дострокової пенсії за віком є виховання до шестирічного віку саме дитини - інваліда з дитинства.

Згідно з п. 2.18 Порядку № 22-1 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі, якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії, що така дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливістьнастання інвалідності до досягнення особою вісімнадцяти років (висновок про час настання інвалідності).

Аналізуючи наведені норми, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 року (справа № 330/2181/16-а, на яку посилається відповідач у апеляційній скарзі) дійшла висновку, що п. 2.18 Порядку № 22-1 не суперечить положенням ст. 115 Закону № 1058-ІV, оскільки не встановлює та/або не змінює механізм призначення такого виду пенсії.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-ІV, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

У межах спірних правовідносин, єдиною умовою для відмови позивачці у призначенні дострокової пенсії слугували доводи відповідача щодо не надання заявницею документів, що б підтверджували визнання її сина дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Як вже зазначено вище, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла 55-ти річного віку, має загальний страховий стаж роботи понад 15 років, що не заперечується відповідачем, та є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ).

Факт здійснення догляду ОСОБА_1 за ОСОБА_2 до шестирічного віку підтверджується: записом у трудовій книжці позивача «звільнена 05.06.1991 за власним бажанням по догляду за тяжко хворою дитиною до 14 років»; медичним висновком № 12 від 20.06.1991 на дитину інваліда з дитинства віком до 16 років, в якому зазначено місце проживання ОСОБА_2 разом з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 ; пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 від 16.06.1998 в якому зазначено, що опікуном ОСОБА_2 є матір ОСОБА_1 ; довідкою про отримання допомоги № 2837 від 30.08.2019 Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району.

На підтвердження факту визнання ОСОБА_2 особою з інвалідністю з дитинства позивачкою до матеріалів справи долучено:

- медичний висновок №12 від 20 червня 1991 року на дитину інваліда з дитинства віком до 16 років, виданого на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- пенсійне посвідчення серія НОМЕР_2 від 16.06.1998 року, про призначення пенсії інваліда дитинства до 16 років, номер пенсійної справи 148655. Опікун - матір ОСОБА_2 ;

- довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 161 від 30.03.2016 серія АВ № НОМЕР_3 , виданої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 про встановлення ОСОБА_2 інваліду з дитинства, інвалідності третьої групи безстроково;

- виписка з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серія АВ НОМЕР_3 , виданої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення ОСОБА_2 інваліду з дитинства, інвалідності третьої групи безстроково;

- довідка про отримання допомоги, виданої ОСОБА_1 про те, що вона перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Шевченківського району та їй з 01.05.1992 до 30.11.1997 було призначено допомогу по догляду за інвалідом з дитинства ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району 30.08.2019 за № 2837.

- довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.08.2019 № 1029, видана в тому, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на обліку в Олександрівському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) м. Запоріжжя Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 24.06.1991 та отримує соціальну пенсію як особа з інвалідністю з дитинства 3 групи;

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 , серія НОМЕР_5 , яким підтверджено, що ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності з дитинства, від 12.04.2016.

При цьому, позивачкою до матеріалів справи долучено також довідку ЛКК № 420, відповідно до якої, її син ОСОБА_2 , мав медичні показники для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку згідно із розділу 7 п.2 п.п. 2.1. «Переліку медичних показань, що дають право на одержання соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років».

Тобто, перелічені документи підтверджують той факт, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства з 20.06.1991 (у віці шести років), а також те, що він мав медичні показники для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

За викладених обставин, колегія суддів знаходить обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на призначення дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 280/4553/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко