Справа № 520/5255/2020
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2020 р. № 520/5255/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації протиправними відносно ОСОБА_1 , як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС категорії 1, серії НОМЕР_1 ;

- скасувати протокольне рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації № 10 від 27.09.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації № 10 від 27.09.2019 року, яким визнано необґрунтовано виданим ОСОБА_1 та таким, що підлягає вилученню посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до матеріалів особової справи, позивач виконував службові обов`язки у військовій частині № НОМЕР_2 в період з 16.11.1989 по 16.05.1990 - 121 день, відповідно, підтверджено виконання робіт в зоні відчуження та його статус як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року відкрито спрощене провадження в порядку передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, 21.05.2020 року надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що в особовій справі ОСОБА_1 відсутні документи, які підтверджують виконання ним робіт протягом 30 днів саме у зоні відчуження. Крім того, військова частина НОМЕР_2 , у якій перебував позивач, розташовувалась у с. Стещина, яке не відносилось до зони відчуження відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 (зі змінами), тобто, відсутня головна підстава для встановлення статусу згідно чинним на час видачі посвідчення законодавством України.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , громадянин України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Київським РВ ХМУУМВС України в Харківській області.

Судом встановлено, що відповідно до довідки військової частини 01377 №16 від 15.05.1990 року ОСОБА_1 був призваний на збори та виконував обов`язки у військовій частині НОМЕР_2 в період з 16.11.1989 р. по 16.05.1990 р.

З довідки військової частини 01377 №652 від 15.05.1990 р. вбачається, що позивач з 16.11.1989 р. по 16.05.1990 р. виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і отримана доза радіоактивного опромінення за вказаний період складає 4,98 бєр.

Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, по архівних документах військової частини №01377, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 16.11.1989 (наказ №321) по 06.05.1990 р. (наказ №126). Дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти): 30-ти км зона 1990 р. 27 лютого один день, 1 березня один день, 1 квітня 1 день.

Позивачу 24.12.1992 Харківською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 р. (категорія 1) серії НОМЕР_4 . (а.с.8).

Листом від 25.10.2019 р. №10421-06 Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської області повідомило позивача, що на засіданні Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації розглянуті документи особової справи та прийнято рішення відповідно до якого, визнано необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році та громадянина, захворювання яких пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи» категорії 1 серії НОМЕР_4 , видане Харківською обласною державною адміністрацією 24.12.1992 р. на ім`я ОСОБА_1 у зв`язку з не підтвердженням виконання робіт у зоні відчуження у 1988 році впродовж 30 календарних днів. Також, відмовлено ОСОБА_1 у заміні посвідчення відповідно до вимог постанови КМУ від 11.07.2018 №551.

Не погоджуючись з рішенням відповідача позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 14 Закону №796-ХІІ визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, для встановлення пільг і компенсацій.

Відповідно до положень частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються 4-ри категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Згідно із частиною першою та четвертою статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551, затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі Порядок).

Пунктом 11 Порядку визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:

- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби);

- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.

З аналізу викладених норм слідує, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, тощо.

При цьому, необхідними документами для встановлення/підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є документи, які підтверджують період виконання робіт у зоні відчуження, перелік яких визначено п.11 Порядку.

З обставин справи вбачається, що до висновку про безпідставність видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1 відповідач дійшов з огляду на не підтвердження факту виконання робіт у зоні відчуження протягом 30 днів.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 був призваний на збори та виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 16.11.1989 р. по 16.05.1990 р.

Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, по архівних документах військової частини №01377, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 16.11.1989 (наказ №321) по 06.05.1990 р. (наказ №126). Дні виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти): 30-ти км зону у 1990 р. є: 27 лютого один день, 1 березня один день, 1 квітня 1 день.

Отже зазначена архівна довідка свідчить про виконання позивачем роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження лише 3 дні, а не 121 день, як зазначає позивач у своїй позовній заяві.

Військова частина НОМЕР_2 , яка відповідно до наказу Міністерства оборони України №322 від 08.09.1997 знаходилась в період з 04.05.1986 по 06.09.1986 в с. Горностайпіль Іванківського району Київської області відносилась до зони гарантованого добровільного відселення, отже, поза зоною відчуження.

На час виконання позивачем роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 16.11.1989 р. по 16.05.1990 р. військова частина НОМЕР_2 , відповідно до наказу Міністерства оборони України № 322 від 08.09.1997 не дислокувалася в с. Горностайпіль Іванківського району Київської області, натомість, довідки, видані військовою частиною НОМЕР_2 з позначкою с. Стещина.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 (зі змінами) с. Стещина не було віднесено до переліку населених пунктів, віднесених до зони відчуження.

Таким чином перебування позивача 121 день у військовій частині НОМЕР_2 , яка розташована поза зоною відчуження, не свідчить про прийняття весь цей час позивачем участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

Доводи позивача, що він виконував у 1989-1990 роках обов`язки санінструктора судом не приймаються до уваги, оскільки виконання робіт на пунктах санітарного оброблення та дезактивації є необхідною умовою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якщо вказані роботи виконувались у 1986 р.

Крім того, суд зазначає, відповідно до п.13 Порядку №551, спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, та осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються утвореними Київською та Житомирською облдержадміністраціями комісіями з вирішення спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, на підставі підтвердних документів про участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, евакуацію із зони відчуження в 1986 році, документів, що підтверджують факт проживання в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження.

Спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів.

Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.

Пунктом 14 Порядку №551 встановлено, що рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.

Як вбачається з матеріалів справи, Департаментом соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації листом від 09.08.2019 №01-14/08/12352 у зв`язку зі спірністю питання, на виконання рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації (протокол від 30.07.2019 р. №8), направлено особову справу ОСОБА_1 для розгляду до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерств соціальної політики.

Листом від 18.09.2019 №1546/0/76-19/291 Департамент у справах ветеранів, осіб з інвалідністю та постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи Мінсоцполітики повернув справу ОСОБА_1 без розгляду на засіданні Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки остання не містить спірності питання. Вказано, що документи, які містяться у справі ОСОБА_1 не підтверджують виконання ним робіт у зоні відчуження в 1990 році впродовж 30 календарних днів.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що відповідачем дотримано процедуру розгляду спірних питань, визначену у п.13, 14 Порядку №551.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надані документи не підтверджують участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989-1990 р.р. терміном не менше 30 календарних днів у зоні відчуження, та не є підставою надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому, відповідач правомірно прийняв рішення про визнання необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню посвідчення та відмову ОСОБА_1 у заміні посвідчення відповідно до вимог постанови КМУ від 11.07.2018 №551.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_5 ) до Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, що діє при Харківській обласній державній адміністрації (вул. Сумська, буд. 64, м. Харків, 61002, код 23912956) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин