Справа № 460/4126/19
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/4126/19 пров. № А/857/3957/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Матковської З.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Друзенко Н.В., м. Рівне) у справі №460/4126/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Ліквідаційної комісії УМВС в Рівненській області про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Ліквідаційної комісії УМВС в Рівненській області в якому просив визначити розмір його середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнути солідарно з УМВС України в Рівненській області та ГУНП у Рівненській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.11.2015 по 23.04.2019..

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області задоволено частково.

Стягнуто з Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.11.2015 по 23.04.2019 в сумі 97831 (дев`яносто сім тисяч вісімсот тридцять одна) гривня 98 копійок.

В задоволенні позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Рівненській області відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив відповідач Головне управління Національної поліції в Рівненській області та вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та без урахування всіх обставин справи. Тому апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що відповідно до запису у трудовій книжці позивач прийнятий на службу в органи внутрішніх справ 19.09.2005, наказ Управління МВС України в Рівненській області №244щ/с від 19.09.2005 (а.с.53-59).

Наказом УМВС України в Рівненській області №152 о/с від 12.07.2012 старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 призначено старшим оперуповноваженим відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС, із посадовим окладом 900 гривень, із надбавкою за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50%, із надбавкою за оперативно-розшукову, розвідувальну діяльність та оперативно-службову діяльність у розмірі 50%, звільнивши із посади оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС (а.с.77).

Судом першої інстанції з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи №817/16/16 встановлено, що наказом УМВС України в Рівненській області №213 о/с від 03.07.2015 капітану міліції ОСОБА_1 старшому оперуповноваженому відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області у відповідності до п.3 ст.25 Закону України "Про відпустки" надано відпустку без збереження заробітної плати (по догляду за дитиною) з 26.07.2015 по 26.07.2016.

Наказом начальника управління Міністерства внутрішніх справ України у Рівненській області №348 о/с від 06.11.2015 відповідно до пунктів 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, капітана міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області звільнено з 06.11.2015 у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів). Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 11 років 07 місяців 15 днів, у пільговому обчислені - 14 років 04 місяці 29 днів.

Судом першої інстанції з матеріалів справи №817/16/16 встановлено, що середньомісячний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , який перебував на посаді старшого оперуповноваженого УМВС України в Рівненській області, становить 2362,50 грн., середньоденний -78,75 грн. (а.с.81).

В рамках справи №817/16/16 позивач вимог про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу не заявляв.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 в справі №817/16/16 було повністю задоволено позов ОСОБА_1 .. Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Управління МВС України в Рівненській області №348 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 з 06.11.2015 з посади старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління МВС України в Рівненській області у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів). Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління МВС України в Рівненській області з 06.11.2015.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 817/16/16 без змін (а.с.87-88).

29.11.2019 позивач звертався із письмовою заявою до Голови Ліквідаційної комісії УМВС в Рівненській області, в якій поміж інших питань вказував і про не нарахування і неоплату вимушеного прогулу у зв`язку з поновленням його на службі за рішенням суду від 17.04.2019 у справі №817/16/16 (а.с.8-9).

Враховуючи те, що в позасудовому порядку вказане питання залишилося не вирішеним, тому позивач звернувся в суд першої інстанції з даним позовом.

Частинами першою та другою статті 235 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Також в силу положень статті 240-1 Кодексу законів про працю України, у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 24 розділу II «Права, обов`язки і відповідальність» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29.07.1991 (зі змінами і доповненнями та яке діє по даний час) , у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за загальним правилом обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Останнім абзацом пункту 4 цього Порядку передбачено, що в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

За пунктом 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період .

Відповідно до п. 3.5.2. розділу III Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України №499 від 31.12.2007, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №205/14896 (яка діяла до 13.12.2016, тобто на момент виникнення спірних правовідносин), особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені, але не більше як за один рік.

За правилами пункту 3 наказу МВС України №499 від 31.12.2007 установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1.7 розділу I Інструкції, затвердженої згаданим наказом, при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Аналогічні положення містить і Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом МВС України №260 від 06.04.2016.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. А згідно з пунктом 9 вказаного Порядку, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 до його незаконного звільнення з 06.11.2015 з посади старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління МВС України в Рівненській області, протягом останніх чотирьох календарних місяців не працював (а.с.76) , то його середню заробітну плату слід обчислювати з усіх видів грошового забезпечення, які були йому визначені на день звільнення, а при визначенні середньоденного заробітку слід використовувати календарні дні, а не робочі дні.

З довідки Управління МВС України в Рівненській області №5/26 від 20.02.2020 встановлено, що місячне грошове забезпечення позивача станом на 06.11.2015 визначено в сумі 2362,50 грн. та складалося з таких видів: посадовий оклад - 900,00 грн.; оклад за спеціальним званням (капітан) - 120,00 грн.; надбавки за вислугу років (25%) - 255,00 грн.; надбавки за виконання особливо важливих завдань (50%) - 637,50 грн.; надбавки за оперативно-розшукову діяльність (50%) - 450,00 грн. Середньоденний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 06.11.2015 визначений в сумі 77,46 грн. (2362,5х2 /61 (30 календарних дні вересня +31 календарний день жовтня) = 77,46) (а.с.74).

Календарна кількість днів вимушеного прогулу з 06.11.2015 по 23.04.2019 (55+366+365+365+112) становить 1263.

Таким чином, з урахуванням кількості днів вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 по 23.04.2019, розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що підлягає виплаті позивачу складає: 77,46 грн./день х 1263 дні = 97831,98 грн.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 241, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі №460/4126/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді З. М. Матковська
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 12 червня 2020 року.