Справа № 280/2169/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 червня 2020 року Справа № 280/2169/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (69105, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.206; ),

Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради (69001, м.Запоріжжя, вул.Зелінського, буд.3; )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (далі - відповідач 1, Виконавчий комітет ЗМР), Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради (далі - відповідач 2, Департамент), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не надання публічної інформації за запитом від 13.03.2020;

2) визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо надання недостовірної публічної інформації за запитом від 13.03.2020;

3) зобов`язати відповідача 1 та відповідача 2 надати позивачу повну інформацію, що запитувалася згідно запиту на отримання публічної інформації від 13.03.2020.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що звернувся до відповідача 1 із запитом про надання публічної інформації про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд. 24.03.2020 позивачем отримано відповідь, в якій, крім іншого, зазначено, що у Виконавчого комітету ЗМР відсутня інформація щодо правового статусу земельних ділянок. Позивач не погоджується з наданою відповіддю та вважає, що відповідач 1 не надав публічну інформацію, яка була затребувана у його запиті. Звертає увагу, що Виконавчий комітет є розпорядником запитуваної інформації, тому у нього відсутні правові підстави для відмови у задоволенні його запиту. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25.05.2020 від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№23862), в якому зазначає, що запит позивача про надання публічної інформації був розглянутий у відповідності до вимог чинного законодавства. Виконавчі органи місцевого самоврядування є розпорядниками інформації містобудівного кадастру, який містить дані про об`єкти містобудування, розташовані на території міста Запоріжжя. Між тим, для надання інформації про вільні землі, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд, запитувані відомості повинні бути зафіксовані в офіційному документі, створеному у процесі здійснення своєї діяльності суб`єктом владних повноважень. Звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.06.2019 по справі №522/817/15-а, відповідно до яких визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по свої суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримати та/або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій. У подальшому володіти цим продуктом може будь-який розпорядник публічної інформації. Зазначає, що інформації, яка запитувалась позивачем, не створено, і вона не перебуває у фактичному володінні Виконавчого комітету ЗМР. Вказує, що для утворення земельних ділянок, як сформованих об`єктів землеустрою та об`єктів нерухомого майна, слід розробити певний обсяг землевпорядної документації, відповідно до якої визначити місця розташування земельних ділянок, їх розміри та межі, цільове призначення, а також інші ознаки, за допомогою яких їх можна ідентифікувати як об`єкти правовідносин. Крім того зазначає, що у відповіді на запит позивачу додатково повідомлено про можливість звернення з відповідним клопотанням до органу виконавчої влади або місцевого самоврядування з метою безоплатного одержання у власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності у відповідності до статті 118 Земельного кодексу України. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

25.05.2020 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№24072), в якому Департамент вважає позовну заяву ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з підстав, аналогічних зазначеним у відзиві на позовну заяву Виконавчого комітету ЗМР. Додатково звертає увагу, що Департамент є окремою юридичною особою, позивач не звертався з інформаційним запитом безпосередньо до Департаменту, а останній не порушував його права. Просить у задоволенні позову відмовити.

На підставі наданих сторонами письмових доказів суд встановив такі обставини.

Позивач звернувся до Виконавчого комітету ЗМР із запитом про надання публічної інформації від 13.03.2020, в якому просив надати інформацію про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель та споруд.

За результатами розгляду запиту Виконавчий комітет ЗМР надав відповідь №ІЗ-0130-П від 19.03.2020, в якій зазначено наступне: «відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь яких носіях інформація, що вона була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Визначальним для публічної інформації є те, що вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отримана або створена суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків (постанова Верховного Суду від 27.06.2019 по справі №522/817/15-а). Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечує відкритість та доступність та повноту інформації про наявність та території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельних кадастрах. Виконавчі органи місцевого самоврядування є розпорядниками інформації містобудівного кадастру, який містить дані про об`єкти містобудування, розташовані на території м.Запоріжжя. Також повідомляємо, що облік вільних земельних ділянок в існуючій забудові виконавчими органами Запорізької міської ради не ведеться за відсутності матеріалів інвентаризації земель території міста, а також плану земельно-господарського устрою міста, який, згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2008 №79 «Про затвердження Порядку складення плану земельно-господарського устрою території населеного пункту» визначає межі земельних ділянок усіх форм власності та користування із зазначенням їх цільового призначення. Відповідно до п.1 абз.2 ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат. Згідно з п.1 абз.2 ст.22 постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №556 «Про порядок обміну інформацією між містобудівним та державним земельним кадастрами» для забезпечення уніфікованої обробки інформації суб`єкти інформаційного обміну здійснюють обмін власних систем класифікації. Оскільки інформаційний обмін з державним земельним кадастром не здійснювався у зв`язку з різницею системи координат, надати облік вільних земельних ділянок не є можливим. Додатково повідомляємо, що згідно ч.6 ст.118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевою самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у вчасність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Враховуючи вищевказане, з метою якнайшвидшого вирішення даного питання, пропонуємо Вам визначитися з бажаним місцем розміщення об`єкту, цільовим призначенням земельної ділянки, параметрами та надати до відповідних виконавчих органів місцевого самоврядування запитувані матеріали. Відповідальна особа за розгляд даного інформаційного запиту ОСОБА_2 заступник начальника відділу планування та забудови міста департаменту архітектури та містобудування міської ради. У разі негоди з наданою відповіддю Ви можете оскаржити її у відповідності до ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації»».

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не надання публічної інформації за запитом від 13.03.2020 про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає таке.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації відповідно до ст.12 Закону №2939-VI є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (ст.13 Закону №2939-VI).

Частиною 1 ст.14 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Порядок розгляду і надання відповіді на запит визначено у статті 20 Закону №2939-VI. Зокрема, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч.1 ст.20 Закону №2939-VI); у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч.4 ст.20 Закону №2939-VI).

У ст.22 Закону № 2939-VI наведений вичерпний перелік підстав, з яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту на її отримання.

Так розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону №2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

З аналізу положень Закону можна дійти висновку, що визначальною ознакою для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходилася у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.02.2020 у справі №127/13810/17.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до Виконавчого комітету ЗМР із запитом на отримання публічної інформації, у якому, посилаючись на Закон №2939-VI, просив надати інформацію про наявність на території м.Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

З аналізу змісту відповіді Виконавчого комітету ЗМР на вказаний запит вбачається, що позивачу не надано затребувану у запиті інформацію з посиланням на те, що Виконавчого комітету ЗМР відсутня інформація про наявність на території м.Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зазначене також підтверджується доводами, викладеними Виконавчим комітетом ЗМР у відзиві на позовну заяву.

Суд зазначає, що пунктом 31 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР передбачено, що міським радам надані виключні повноваження щодо прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Згідно з ч.1 ст.1 ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Аналізуючи приписи статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності» і статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування", суд дійшов висновку, що передусім саме Виконавчий комітет ЗМР згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Крім того, Виконавчий комітет ЗМР також залишається розпорядником цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у його фактичному володінні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.05.2020 у справі 127/5403/17, від 07.02.2020 у справі №127/13810/17, від 06.02.2020 у справі №369/8351/16-а, від 27.11.2019 у справі №127/28475/15-а, від 05.11.2019 у справі №359/7966/16-а.

Отже, Виконавчий комітет ЗМР є розпорядником запитуваної позивачем інформації, а тому були відсутні правові підстави, передбачені ст.22 Закону №2939-VI, для відмови у задоволенні запиту про надання такої інформації.

Суд відхиляє доводи відповідачів щодо застосування у цій справі висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 27.06.2019 у справі №522/817/15-а, стосовно того, що інформація яка запитується повинна бути заздалегідь готовим та зафіксованим продуктом на певному носії, з огляду на таке.

Так, у постанові Верховного Суду від 07.02.2020 у справі №127/13810/17 колегія суддів відхилила доводи відповідача про те, що запитувана позивачем інформація не була створена і задокументована під час здійснення Виконавчим комітетом своїх повноважень та не знаходилась у володінні відповідача, оскільки згідно п.1 ч.1 ст.22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише у випадку якщо він не володіє і не зобов`язаний володіти такою інформацією відповідно до його компетенції. Натомість відповідач в силу закону зобов`язаний володіти відповідною інформацією.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 зазначила, що суди під час вирішення тотожних за своїм змістом спорів мають враховувати саме останню правову позицію.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Виконавчий комітет ЗМР протиправно не надав публічну інформацію про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, за запитом ОСОБА_3 Д.В. на отримання публічної інформації від 13.03.2020.

Суд зазначає, що за відсутністю прямо визначених у Законі №2939-VI підстав для відмови щодо надання публічної інформації, вимоги запиту позивача належало виконати. Жодного іншого правомірного способу поведінки для розпорядника публічної інформації законодавством не передбачено.

У зв`язку з наведеним, для належного та ефективного захисту прав та інтересів позивача необхідно зобов`язати Виконавчий комітет ЗМР надати позивачу повну та достовірну інформацію на запит від 13.03.2020 відповідно до вимог Закону №2939-VI.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Департаменту щодо надання недостовірної інформації за запитом позивача від 13.03.2020 та в частині зобов`язання Департаменту надати позивачу таку інформацію, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до Положення про Департамент архітектури містобудування Запорізької міської ради, затвердженого Рішенням Запорізької міської ради від 26.06.2019 №48 (електронний ресурс за посиланням https://zp.gov.ua/upload/content/o_1derk5p 7h13l16mn1i1fhah1qkpm8.pdf), Департамент є виконавчим органом Запорізької міської ради, реалізує повноваження виконавчих органів у галузі містобудування та архітектури, координує діяльність суб`єктів містобудування щодо їх ефективного функціонування у місті. Департамент є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки відкриті в органах Державного Казначейства та в установах банку згідно чинного законодавства, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням, штамп та бланк встановленого зразка

Отже, Департамент є окремим виконавчим органом Запорізької міської ради та самостійною юридичною особою.

З матеріалів справи вбачається, що запит позивача на отримання публічної інформації від 13.03.2020 адресований Виконавчому комітету ЗМР та саме останнім надано відповідь за результатами розгляду вказаного запиту.

Те, що у листі Виконавчого комітету ЗМР від 19.03.2020 №ІЗ-0130-П зазначено: «відповідальна особа за розгляд даного інформаційного запиту ОСОБА_2 - заступник начальника відділу планування та забудови міста Департаменту архітектури та містобудування міської ради» не спростовує того факту, що відповідь за результатами розгляду запиту позивача надано Виконавчим комітетом ЗМР.

До того ж, у відповідності до ч.3 ст.22 Закону №2939-VI закону розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

Однак, в межах розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про передачу запиту позивача на отримання публічної інформації від 13.03.2020 до Департаменту.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту адміністративним судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Разом з тим, судом не встановлено порушення прав, свобод або інтересів позивача з боку Департаменту.

Стосовно обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету щодо не надання публічної інформації на його запит, суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

За встановленим у даній справі обставинами, відповідач 1 розглянув запит позивача від 13.03.2020 та відмовив у наданні запитуваної інформації.

Суд зазначає, вищевказана відмова є вольовим рішенням суб`єкта владних повноважень, отже, зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної відмови Виконавчого комітету ЗМР у наданні інформації про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд за запитом Брюшкова Д.В. на отримання публічної інформації від 13.03.2020.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України «Про судовий збір», питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 259-262, п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Запорізької міської ради в наданні ОСОБА_1 на запит про надання публічної інформації від 13 березня 2020 року інформації про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Зобов`язати Виконавчий комітет Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 повну, достовірну інформацію про наявність на території міста Запоріжжя вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, зокрема, строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 - Виконавчий комітет Запорізької міської ради, місцезнаходження: 69105, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.206; .

Відповідач 2 - Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, місцезнаходження: 69001, м.Запоріжжя, вул.Зелінського, буд.3; .

Повне судове рішення складено 05.06.2020.

Суддя М.О. Семененко