Справа № 420/4939/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4939/20
УХВАЛА

12 червня 2020 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії акта та зобов`язання утриматись від вчинення дій у справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Міністерства юстиції України (; адреса: вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001) про визнання протиправними дій та зобов`язання погодити надання щорічної відпустки,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, у якому позивачка просить суд визнати дії Міністерства юстиції України щодо відмови у погодженні надання щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань ОСОБА_1 протиправними та зобов`язати Міністерство юстиції України погодити надання ОСОБА_1 щорічної відпустки та матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань на підставі заяв від 04.05.2020 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/4939/20 10.06.2020 року о 16:54:55 год. розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою позивачкою подано до суду заяву про забезпечення позову (вх.№22339/20 від 10.06.2020 року) шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 26 травня 2020 року№1843/к, яким її звільнено з посади 17.06.2020 року, та заборони вчиняти дії, пов`язані зі звільненням.

В обґрунтування заяви позивачка зазначає, що з метою реалізації права на відпустку нею було направлено на погодження до Міністерства юстиції України заяву про надання щорічної відпустки та надання матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань. Після з`ясування обставин щодо результату розгляду заяви нею встановлено, що Наказом Міністерства юстиції України від 26 травня 2020 року№1843/к ОСОБА_1 звільнено з посади 17.06.2020 року у зв`язку зі скороченням чисельності штату (п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу». При цьому, питання щодо погодження відпустки та надання матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань вирішено не було.

З метою захисту порушених прав позивачка звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, однак, на її переконання, те, що Наказом Міністерства юстиції України від 26 травня 2020 року№1843/к її звільнено з посади 17.06.2020 року у зв`язку зі скороченням чисельності штату, робить неможливим ефективний захист порушених прав. Звільнення її з 17.06.2020 року унеможливить реалізацію права на відпочинок, у зв`язку із чим заява про забезпечення позову і подається.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, доводи, наведені у даній заяві та письмові докази, надані разом із позовною заявою, суд дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 7 статті 154 КАС України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів наданої заяви про забезпечення позову вбачається, що вона відповідає положенням ст..152 КАС України, позивачкою надано документ про сплату судового збору за подання такої заяви у встановленому законодавством розмірі. Підстави для повернення заяви про забезпечення позову заявнику без розгляду відсутні.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Як зазначено у пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивачка просить зупинити дію акта індивідуальної дії, однак Наказ Міністерства юстиції України від 26 травня 2020 року№1843/к взагалі не є предметом її позову, нею не оскаржується.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно п.5 ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Суд не вбачає підстав для зупинення дії акта, правомірність його навіть не ставиться під сумнів позивачкою, в силу прямої заборони такого заходу чинним процесуальним законодавством.

Принагідно суд звертає увагу, що умовою застосування заходів забезпечення позову є встановлення невідворотності негативних наслідків у разі незастосування відповідних заходів.

Позивачка у заяві вказала, що відмова у наданні погодження щорічної відпуски терміном 41 календарний день призведе до припинення державної служби, неможливості для неї подальшого просування по службі та реалізації права на проходження державної служби.

На думку суду, це не є обставинами, що ускладнюють відновлення порушених прав в частині надання щорічної відпустки. Позивачка наголошує на ускладненні її права подальшого просування в межах державної служби, що мало б захищатись шляхом оскарженням Наказу про звільнення (у разі незгоди з його прийняттям), а не зупиненням його дії в межах даного провадження.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що заява про забезпечення позову не є надуманою, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, спосіб забезпечення позову є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечення захисту своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

Суд відмовляє ОСОБА_1 у забезпеченні позову шляхом зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України від 26 травня 2020 року№1843/к та зобов`язання утриматись від вчинення дій, пов`язаних зі звільненням ОСОБА_1 , у справі у зв`язку з невідповідністю запропонованих заходів вимогам п.5 ч.3 ст.151 КАС України.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у забезпеченні позову по справі №420/4939/20 за заявою ОСОБА_1 від 10.06.2020р. про забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України від 26.05.2020р. та заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.ч.8,9 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги (з урахуванням положень п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України).

Суддя М.М. Аракелян