Справа № 380/2453/20
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2453/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:
представника позивача Ощипок О.З.,

представника відповідача Полуліх Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дії, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФ України у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправними дії та рішення відповідача в частині не зарахування до страхового стажу військову службу під час мобілізації з 19.03.2015 по 27.04.2016, в тому числі періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції, а саме: з 24.04.2015 по 02.11.2015, з 27.11.2015 по 10.02.2016 та з 03.04.2016 по 24.04.2016 з розрахунку один місяць служби за три місяці;

- визнати протиправними дії та рішення відповідача в частині не зарахування до страхового стажу періоду підприємницької діяльності з 07.09.1993 по 01.01.1998;

- визнати протиправними дії та скасувати рішення від 22.12.2018 №2145 про відмову у призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення 26.07.2018 із заявою про призначення пенсії;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком, як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення 26.07.2018 із заявою про призначення пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що ОСОБА_1 26.07.2019 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та додав усі необхідні для цього документи. Проте, відповідач за результатами розгляду заяви прийняв рішення від 22.12.2018 №2145 про відмову у призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій у зв`язку з відсутністю у позивача необхідних 25 років страхового стажу. Проте, позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його конституційне право на пенсійне забезпечення, оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільгове зарахування до страхового стажу із розрахунку один місяць служби за три періоду безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Окрім цього, позивач вважає протиправними дії відповідача, які полягають у не зарахуванні до страхового стажу військову службу під час мобілізації з 19.03.2015 по 27.04.2016, а також період підприємницької діяльності з 07.09.1993 по 01.01.1998. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 30.03.2020 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 21.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач 15.05.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що рішенням від 29.12.2018 №2145 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу, а саме 25 років. Відповідач зазначає, що стаж позивача для розрахунку права на пенсію згідно із долученими до заяви про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій, документами складає 21 рік 10 місяців 8 днів, що є недостатнім для даного виду пенсії. Крім цього, відповідач вважає безпідставним посилання позивача, що зарахування стажу військової служби під час мобілізації з 19.03.2015 по 27.04.2016, в тому числі періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції, а саме: з 24.04.2015 по 02.11.2015, з 27.11.2015 по 10.02.2016 та з 03.04.2016 по 24.04.2016 з розрахунку один місяць служби за три місяці, оскільки дане пільгове обчислення сажу передбачене тільки при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», тоді як позивач просив призначити йому пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі викладеного відповідач вважає, що права позивача порушені не були, у зв`язку з чим у задоволенні його позовних вимог просить відмовити.

25.05.2020 позивач подав відповідь на відзив, зміст яких аналогічний позовній заяві.

Ухвалою від 03.06.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України.

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої військовою частиною-польова пошта НОМЕР_1 від 27.04.2016 № 2278, молодший сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 24.04.2015 по 02.11.2015, з 27.11.2015 по 10.02.2016, з 03.04.2016 по 24.04.2016 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Підстава: Витяг з наказу командира в/ч пп В 4680 № 96 від 28.04.2015; Витяг з наказу командира в/ч пп В 4680 № 259 від 04.11.2015; Витяг з наказу командира в/ч пп НОМЕР_1 № 277 від 30.11.2016; Витяг з наказу командира в/ч пп В 4680 № 32 від 11.02.2016; Витяг з наказу командира в/ч пп НОМЕР_1 № 76 від 04.04.2016; Витяг з наказу командира в/ч пп В 4680 № 98 від 25.04.2016.

За участь в антитерористичній операції ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 01.02.2016.

26.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви позивач долучив необхідні документи для призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій.

Суд встановив, що на час звернення до відповідача за призначенням пенсії, вік ОСОБА_1 становив 55 років.

29.12.2018 ГУ ПФ України у Львівській області листом №5827/03-09-10 повідомив позивача, що розглянувши документи, подані для призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відділом прийнято рішення від 22.12.2018 №2145 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії, через відсутність необхідного стажу роботи для призначення даного виду пенсії.

Відмова обґрунтована тим, що при проведенні розгляду документів поданих для призначення пенсії встановлено, що стаж для розрахунку права на пенсію складає 21 рік 10 місяців 8 днів, що є недостатнім для даного виду пенсії, а саме: 01.09.1980-29.10.1981 період навчання; 19.11.1981-17.10.1983 військова служба (строкова); 18.11.1983-01.03.1985 період навчання; 09.04.1985-07.09.1993 період роботи на Рівненській АЕС; 01.01.1998-31.12.2003 підприємець; 01.09.2004-30.06.2005, 01.07.2005-30.09.2009, 01.04.2010-31.07.2010, 01.08.2016-30.11.2016 за даними системи персоніфікованого обліку.

Також зазначено, що при призначенні пенсії страховий стаж обчислюється відповідно до ст.24 Закону України №1058, якою передбачено, що страховий стаж за період з 01.01.2004 обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Період військової служби з 19.03.2015 по 27.04.2016 та підприємницької діяльності з 07.09.1993 по 01.01.1998 не зараховано позивачу до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Отже, за відсутності необхідного страхового стажу 25 років, відсутні підстави для призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон України №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених вказаним Законом.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-ІV) передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Стаття 8 Закону України № 1058-ІV передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.24 Закону України № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з п.4 ч.1 ст.115 Закону України № 1058-ІV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Абзацом 2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, такі як: посвідчення учасника бойових дій, довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення, а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу під час мобілізації з 19.03.2015 по 27.04.2016, що підтверджується довідкою Личаківсько-Залізничного об`єднаного військового комісаріату м.Львова №170 від 27.07.2018 та військовим квитком серії НОМЕР_3 .

В період з 24.04.2015 по 02.11.2015, з 27.11.2015 по 10.02.2016 та з 03.04.2016 по 24.04.2016 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою ВЧ польова пошта НОМЕР_1 від 27.04.2016 №2278 та витягами з наказів командира в/ч пп НОМЕР_1 №96 від 28.04.2015, №256 від 04.11.2015, №277 від 30.11.2016, №32 від 11.02.2016, №76 від 04.04.2016, №98 від 25.04.2016.

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_4 №798 від 21.02.2020 позивач в період з травня 2015 року по квітень 2016 року отримував грошове забезпечення, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

01.02.2016 Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 видано позивачу посвідчення серії НОМЕР_2 , згідно з яким ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що ОСОБА_1 проходив військову службу, період якої зараховується до страхового стажу при призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 в не зарахуванні страхового стажу військової служби під час мобілізації з 19.03.2015 по 27.04.2016, в тому числі періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції, а саме: з 24.04.2015 по 02.11.2015, з 27.11.2015 по 10.02.2016 та з 03.04.2016 по 24.04.2016.

Щодо не зарахування відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 періоду підприємницької діяльності з 07.09.1993 по 01.01.1998, суд зазначає таке.

Суд встановив, що позивач з 30.03.1993 по 22.04.2005, з 08.06.2005 по 17.03.2011 та з 07.07.2016 по 17.11.2016 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань №24454801 від 19.04.2019.

З долучених до матеріалів справи архівних довідок №195/15.4-03 від 27.07.2018 та №111/19.4-03 від 19.04.2019, які видані архівним відділом Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області, судом встановлено, що за даними документів по обліку надходжень і нарахувань страхових внесків за період з 1993 по 2000 роки ФОП ОСОБА_1 отримував доходи та сплачував страхові внески до Пенсійного фонду України.

Суд враховує, що відповідачем не заперечується факт того, що позивачем було долучено вказану архівну довідку від 27.07.2018 №195/15.4-03 разом з заявою про призначення пенсії, проте при обчисленні страхового стажу така не була взята ГУ ПФ України у Львівській області до уваги без належного обґрунтування.

Згідно з визначенням, наведеним у ст.1 Закону України № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 2 ст.24 Закону України № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, з аналізу поданих сторонами документів, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не включив до страхового стажу позивача період підприємницької діяльності з 07.09.1993 по 01.01.1998.

З огляду на викладене суд вважає протиправними дії ГУ ПФ України у Львівській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 військову службу під час мобілізації з 19.03.2015 по 27.04.2016, в тому числі періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції, а саме: з 24.04.2015 по 02.11.2015, з 27.11.2015 по 10.02.2016 та з 03.04.2016 по 24.04.2016, а також не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду підприємницької діяльності з 07.09.1993 по 01.01.1998.

Отже, з аналізу встановлених судом обставин та долучених доказів, суд встановив, що позивач має статус учасника бойових дій, досяг віку 55 років, має страховий стаж не менше 25 років, а відтак він підпадає під вимоги п.4 ч.1 ст.115 Закону України № 1058-ІV.

Доказів, які б спростовували такий висновок суду відповідачем не надано.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ПФ України у Львівській області від 22.12.2018 №2145 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню.

Для відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення 26.07.2018 із заявою про призначення пенсії.

Щодо позовної вимоги про зарахування до страхового стажу період військової служби під час мобілізації з розрахунку один місяць служби за три місяці, суд зазначає таке.

Постановою КМУ від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» визначено, що до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту цієї постанови зараховується один місяць служби за три місяці період під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Однак, суд вважає, що підстави для зарахування на пільгових умовах вказаного позивачем стажу відсутні, оскільки дане пільгове обчислення стажу є передбачене тільки для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування періоду військової служби позивача під час мобілізації з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Таким чином, у задоволенні цієї позовної вимоги позивача необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», такий відповідно до ст.139 КАС України, поверненню позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 військову службу під час мобілізації з 19.03.2015 по 27.04.2016, в тому числі періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції, а саме: з 24.04.2015 по 02.11.2015, з 27.11.2015 по 10.02.2016 та з 03.04.2016 по 24.04.2016.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в частині не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду підприємницької діяльності з 07.09.1993 по 01.01.1998.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.12.2018 №2145 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення 26.07.2018 із заявою про призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) призначити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) пенсію за віком, як учаснику бойових дій відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з дня звернення 26.07.2018 із заявою про призначення пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення суду складене та підписане 15.06.2020

Суддя Р.І. Кузан