Справа № 540/1875/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1875/19
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Худика С.А.

за участю представника позивача Літвінової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( надалі - Позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (надалі Відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

1) № від 06.03.2019 р., яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходити фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 677 845, 80 грн., у тому числі: за податковим зобов`язанням в сумі 542 276,64 грн. та штрафна (фінансова) санкція (штраф) в сумі 135 569,16 грн.

2) № від 06.03.2019 р., яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання за платежем Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 51 523, 56 грн., у тому числі: за податковим зобов`язанням в сумі 41218,85 грн. та штрафна (фінансова) санкція (штраф) в сумі 10304,71 грн.

3) № від 06.03.2019 р., яким до ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 170,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено порядок проведення зазначеної перевірки. Крім того, вказав на помилковість позиції відповідача, оскільки анульована (прощена) банком сума заборгованості у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, не є додатковим благом платника податку у відповідності до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, у зв`язку з чим, на його думку, сума прощеної (анульованої) банком заборгованості не повинна враховуватись як додаткове благо позивача. Також посилався на невстановлення й недослідження відповідачем обставин щодо складових суми прощеної (анульованої) кредитором боргу, яка може включати в себе як основну суму кредиту, так і відсотки за користування ним, штрафи, пеню тощо й, як наслідок, ненадання правової оцінки статусу прощеної (анульованої) суми боргу за фінансовим кредитом, який останній має в розумінні підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, та можливості її віднесення до загального оподатковуваного доходу позивача.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 06.03.2019 Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026), яким ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_1 ) визначено суму грошового зобов`язання за платежем Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 51 523, 56 грн., у тому числі: за податковим зобов`язанням в сумі 41218,85 грн. та штрафна (фінансова) санкція (штраф) в сумі 10304,71 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 06.03.2019 Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026), яким ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_1 ) визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходити фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 677 845, 80 грн., у тому числі: за податковим зобов`язанням в сумі 542276,64 грн. та штрафна (фінансова) санкція (штраф) в сумі 135569,16 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № № від 06.03.2019 Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026), яким до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_1 ) застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 170,00 грн. за платежем податок на доходити фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

В апеляційній скарзі, ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду від 20 грудня 2019 року скасувати, прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач зазначив, що контролюючим органом дотримано всі обов`язкові вимоги чинного законодавства щодо проведення позапланової невиїзної перевірки. крім того, апелянт вказав, що при списанні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом включаючи і проценти як плату за отриману послугу з користування наданими коштами. Сума доходу отриманого як додаткове благо у розмірі 2 747 923,15 грн. платником податку не відображена у рядку 10.9.1 декларації, шо призвело до заниження загального річного оподатковуваного доходу (рядок 10 декларації). Платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 2747923.15 грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 542276,64 грн. Перевіркою правильності визначення військового збору, який підлягає сплаті платником самостійно, встановлено також (несплату) заниження суми військового збору за 2015р. Тому, наявні факти порушення позивачем податкового законодавства призвели до винесення обґрунтованих податкових повідомлень рішень.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що а підставі пп 20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп.75.1.2, п.75.1 ст. 75, пп.78.1.2 п.78.1 ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та наказу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі №288 від 15.03.2018 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, старшим державним ревізором інспектором відділу контрольно перевірочної роботи фізичних та само зайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Заїкою Т.С. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.01.2015 по ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки складено акт №97/21-22-13-04/ НОМЕР_1 від 13.02.2019 Про результати позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Відповідно до висновків даного акту, контролюючим органом встановлено наступні порушення податкового законодавства ФОП ОСОБА_1 :

- пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 2747923,15 грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік у сумі 542276,64 грн.;

- п.49.1, п.49.2 ст.49, пп. 49.18.4 п.49.18 ст. 49, п.179.1 ст. 179 не подання до Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області податкової декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік;

- пп.1.4 п.16 прим.1 підрозд.10 розд. ХХ Податкового кодексу України, що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2015 р. у сумі 41218,85 грн.

На підставі висновків акта перевірки, контролюючим органом винесено податкові повідомлення рішення від 06.03.2019, а саме:

- №, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання за платежем Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 51 523, 56 грн., у тому числі: за податковим зобов`язанням в сумі 41218,85 грн. та штрафна (фінансова) санкція (штраф) в сумі 10304,71 грн.

- №, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходити фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 677 845, 80 грн., у тому числі: за податковим зобов`язанням в сумі 542276,64 грн. та штрафна (фінансова) санкція (штраф) в сумі 135569,16 грн.

- № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 170,00 грн. за платежем податок на доходити фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Судом також встановлено, що відповідно до п. 2.1.1. додаткового договору №10 від 04.12.2015 до кредитного договору № СrL-SМЕН00/011/2008 від 17.04.2008 укладеного між позивачем та ТОВ ОТП-Факторінг, сторони домовились про те, що позичальник до 04.12.2015 р. зобов`язується погасити боргові зобов`язання у розмірі 78000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день погашення заборгованості 04.12.2015 складає 1800926.90 (один мільйон вісімсот тисяч дев`ятсот двадцять шість) грн., сплатити витрати на ведення претензійно-правової роботи в розмірі 3654.00 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн., а також, п.2.1.2. сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватись в національній валюті України - гривні із застосуванням для розрахунку платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого Національним банком України на день оплати.

Крім того, згідно з п.2.1.3. додаткового договору №10 від 04.12.2015р. до кредитного договору № СrL-SМЕН00/011/2008 від 17.04.2008 вбачається, що сторони дійшли згоди що за умови належного виконання кредитного договору та цього додаткового договору - скасувати всю суму пені, що була нарахована до моменту укладання додаткового договору , яка складає 156510.07( п`ятнадцять тисяч шістсот п`ятсот десять) доларів США, 07 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 04.12.2015 складає 3731450.50 (три мільйони сімсот тридцять одна тисяча чотириста п`ятдесят)грн., 50 копійок, припинити претензійно-позовну роботу по стягненню боргових зобов`язань за кредитним договором; - кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 2 747923.15 (два мільйони сімсот сорок сім тисяч дев`ятсот двадцять три )грн. 15 копійок (надалі- сума прощеного боргу). Позичальник буде вважатися таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед кредитором в повному обсязі.

Таким чином, станом на 04.12.2015 згідно до змісту Додаткового договору №10 до кредитного договору № СrL-SМЕН00/011/2008 від 17.04.2008р. заборгованість за кредитним договором від 17.04.2008 № СrL-SМЕН00/011/2008 була переведена із валютного у гривневий еквівалент.

На запит відповідача № 9961/9/21-22-13-02 від 20.10.2018 р. ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» (код за ) надано відповідь листом від 19.11.2018 року №8555, в якому наголошено на тому, що у своїй діяльності Банк дотримується вимог діючого законодавства України, у тому числі вимог абз. «д» п.164.2.17 п.164,2 ст.164 Податкового кодексу України щодо повідомлення кредитором платника податків.

Отже, ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» (код за ) повідомив платника податку - боржника ОСОБА_1 про те, шо непогашену частину кредитної заборгованості у розмірі 2 747 923,15 грн. було відшкодовано банком за рахунок резерву відповідно до вимог законодавства та відображено цю інформацію у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку.

Згідно досудової вимоги Банком надано інформацію щодо складової суми боргу, прощеного кредитором, а саме: залишок за Кредитом - 179 858,29 доларів США, сума відсотків за користування Кредитом 17 157, 09 доларів США.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що виявлена сума прощеного позивачу боргу в розмірі 2747923,15грн., не є безумовною підставою для висновків про заниження позивачем податку на доходи, оскільки, а ні під час перевірки, а ні під час розгляду справи ДФС не встановлено з чого саме складається ця сума прощеного боргу та без врахування курсової різниці при переведенні боргу із валютного у гривневий. Крім того, зазначив про порушення порядку направлення позивачу повідомлення про проведення перевірки та копії наказу, що позбавило його можливості реалізації свого права на ознайомлення з наказом до початку здійснення контрольного заходу, що призвело до проведення відповідачем перевірки без наявності на те правових підстав.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду з таких підстав.

Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено положеннями Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; надалі також - ПК України).

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" №321-VIII від 09 квітня 2015 року, положення якого набрали чинності 7 травня 2015 року, підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, слід розглядати окремо.

За змістом наведених положень у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

За наведеного правового регулювання, основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Крім того, кредитор в свою чергу має належним чином повідомити платника податку - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та включити суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку. Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору.

Суд також звертає увагу на те, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної

давності.

Отже, при вирішенні даної справи визначальним є встановлення і дослідження обставин щодо складових суми прощеної (анульованої) кредитором боргу, яка може включати в себе як основну суму кредиту, так і відсотки за користування ним, комісії та/або штрафні санкції (пеню), а також дотримання порядку повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу, що дозволить визначити правовий статус прощеної заборгованості й, відповідно, наявність у позивача обов`язку сплати податку з доходів фізичних осіб та відображення їх у річній податковій декларації.

Як підтверджується матеріалами цієї справи, ТОВ « ОТП Факторинг Україна» було анульовано позивачу кредитний борг в сумі - 179 858,29 доларів США, сума відсотків за користування Кредитом 17 157, 09 доларів США, а отже, вищенаведений виняток у цій справі підлягає застосуванню тільки відносно суми процентів, прощених (анульованих) кредитором.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство, чітко визначало, що сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року не є додатковим благом, в силу визначеного пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України правового врегулювання. Відтак, необхідною передумовою для застосування такої норми є належне підтвердження того, що мав місце факт зміни валюти кредитування.

В цій справі встановлено, що вказаний банк простив позивачу доларову частину суми отриманого кредиту, при цьому здійснюючи зміни валюти зобов`язання на гривню, що підтверджується матеріалами справи, та вказує на наявність правових підстав застосовувати до спірних правовідносин пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Такий правовий висновок вже було раніше висловлено Верховним Судом в подібних правовідносинах (зокрема у постановах від 3 червня 2019 року у справі №826/945/17 та від 5 листопада 2019 року у справі №821/465/17).

З огляду на встановлені обставини, а саме : прощення (анулювання) кредитором за його самостійним рішенням основної суми боргу (кредиту) за наявності факту зміни валюти за відповідним кредитом з іноземної валюти у гривню, колегія суддів дійшла висновку, що про те, що такий борг, з урахуванням вищенаведених законодавчих норм, набуває статусу додаткового блага, та відповідно до вимог підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку в частині основного Кредиту за виключенням суми курсової різниці та суми процентів, виходячи з таких розрахунків.

За додатковим договором №10 від 04.12.2015р. позивачем погашено 78000 (сімдесят вісім тисяч) доларів США.

Залишок боргу 179 858,29 дол. США 78 000,00 дол. США = =119 015.38 дол. США

( з яких : 101 858,29 дол. США основний борг +17 157,09 дол. США проценти).

Курс НБУ долара США до гривні станом на 04.12.2015 р.(укладання додаткової угоди №10 від 04.12.2015р.) становить 23,0888 грн.

101 858,29 дол. США х 23,0888грн.= 2 351 785,69 грн.

За п. 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України:

Курс валют станом на 01.01.2014 р.: 1дол. США - 7,993грн.

101 858,29 дол. США х 7,993 грн. =814 153, 31 грн.

2 351 785,69 грн. - 814 153,31 грн. = 1 537 632, 38 грн. ( курсова різниця).

Таким чином, додатковим благом є сума залишку основного кредиту у розмірі 814 153, 31 грн., з якою позивач повинен сплатити всі обов`язкові платежі, визначені податковим органом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України, податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий ) період, що дорівнює - календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

Тобто в даному випадку до 01.05.2016 року, а не по 31.12.2015 року, як визначив контролюючий орган, тому, на думку суду першої інстанції, податковим органом було передчасно встановлено факт порушення строків подання такої декларації позивачем.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, ані в строки передбачені законодавством, ані до теперішнього часу позивач свій обов`язок щодо подання декларації про майновий стан і доходи, не виконав, що свідчить про законність податкового повідомлення рішення № № від 06.03.2019 р., яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 170,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

Стосовно посилання позивача на порушення порядку проведення відповідачем позапланової перевірки, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до п.79.2 ст.72 ПКУ документальна позапланова невиїзпа перевірка проводиться посадовими особами контролюючою органу виключно на ніде гаві рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказ) про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

В свою чергу згідно п.79.3 ст. 79 ПКУ присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

П.42.2. ст. 42 ПКУ - Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно до п.42.3 ст. 42 ПКУ якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим орілпом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Відповідно до п.42.4 ст. 42 ПКУ у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як вбачається з матеріалів справи та позовної заяви, всупереч нормам ПКУ ОСОБА_1 не повідомив належним чином контролюючий орган про зміну податкової адреси або зміну фактичного місця проживання, як того вимагає чинне законодавство.

Відповідно до п.45.1 ст.45 ПКУ платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, згідно копії паспорта зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 ( а.с. 15). Згідно довідки від 21.08.2019 року за підписом голови квартального комітету № 18, ОСОБА_1 за місцем реєстрації не проживає з 2015 року ( а.с. 29).

В позовній заяві позивач також зазначає місце реєстрації АДРЕСА_2 , та водночас вказує фактичне проживання : АДРЕСА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи, наказ Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі №288 від 15.03.2018 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення №784/21-22-13-04 від 27.12.2018, направлені поштовою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу позивача за податковою адресою : АДРЕСА_2 , однак повернуто з відміткою за закінченням терміну зберігання 01.02.2019, про що не заперечується відповідачем та підтверджується актом перевірки (стор.3).

Таким чином, позивач не був ознайомлений з проведенням перевірки з причини невиконання ним самим вищезазначених вимог закону, а саме: у неповідомленні ДФС про зміну місцезнаходження. Рекомендовані листи відповідача повертались із відмітками пошти про закінчення терміну зберігання. Оскільки, як зазначає відповідач, ОСОБА_1 не звітував до ДФС по жодному з податків, дізнатись про фактичне місцезнаходження платника податків, відповідач не мав можливості.

Неотримання платником податків копії наказу та повідомлення про проведення перевірки, надісланим контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, не свідчить про невиконання відповідачем обов`язку встановленого податковим законодавством щодо своєчасного та належного повідомлення платника податків про проведения перевірки. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі №820/1864/17.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що контролюючим органом дотримано всі обов`язкові вимоги чинного законодавства щодо проведення позапланової невиїзної перевірки.

Відповідно до ст. ст. 242 КАС України КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 317 КАС України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення на підставі неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення № від 06.03.2019 Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходити фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за податковим зобов`язанням в частині 386 753,99 грн. та у відповідній частині штрафних санкцій.

Визнати протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення № від 06.03.2019 Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання за платежем Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за податковим зобов`язанням в сумі 29 006, 56 грн. та у відповідній частині штрафних санкцій.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_1 ), сплачений судовий збір у сумі 3 616,08 ( три тисячі шістсот шістнадцять грн.) 08. коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 11червня 2020р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.