Справа № 826/14864/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Київ № 826/14864/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями

«Проктер енд Гембл Україна»

до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

про визнання протиправним і скасування припису №4-5780-2-3 від 04 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Проктер енд Гембл Україна» (далі - позивач, товариство, ТОВ «Проктер енд Гембл Україна») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (далі - Держекоінспекції у Дніпропетровській області) та просить визнати протиправним та скасувати припис №4-5780-2-3 від 04 липня 2018 року про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, оскільки вважає, що припис виданий всупереч вимог законодавства, без фактичного проведення перевірки, при цьому уповноваженими представниками Держекоінспекції з`ясовувалися не лише ті питання, які стали підставою для здійснення заходу, інспектори виходили за межі предмету перевірки.

Зокрема, позивач стверджує, що документи, складені за результатами перевірки, оформлені з порушеннями вимог законодавства, примірник Акту перевірки не вручався позивачу в останній день перевірки, а крім того, складений з порушеннями та підписаний не усіма особами, які здійснювали перевірку, оскаржуваний припис підписаний неналежною особою, виданий з порушенням строків, а порушення, на які вказує відповідач, позивачем не вчинялися.

Посилаючи на такі та інші обставини, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та усі наявні докази.

Відповідачем 20 листопада 2018 року подано відзив на позовну заяву з додатками, з якого вбачають заперечення щодо позовних вимог, зокрема, відповідач стверджує, що в період з 13 по 25 червня 2018 року у ТОВ «Проктер енд Гембл Україна» проведено документальну перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо стану виконання припису від 21 вересня 2017 року №4-6702-9-3, виданого за результатами планової перевірки, проведеної у позивача з 01 по 14 вересня 2017 року.

Представниками Держекоінспекції у Дніпропетровській області здійснено виїзд на підприємство, проте представники товариства перешкоджали роботі державних інспекторів, свідомо затягували процес початку перевірки, відмовилися здійснювати спільний огляд території та цехів підприємства. Представникам Держекоінспекції все ж вдалося оглянути місця скидання зворотних вод, але оглянути джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, утворення побутових та промислових відходів, зберігання відходів підприємства не вдалося, у зв`язку з чим складено відповідний акт про відмову у проведенні перевірки з фіксацією відповідних обставин.

Надалі, було складено оскаржуваний припис, яким встановлено, що попередній припис від 21 вересня 2017 року №4-6702-9-3 щодо розроблення інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин не виконано.

Позивачем у свою чергу 26 листопада 2018 року подано відповідь на відзив.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року задоволено клопотання представника ТОВ «Проктер енд Гембл Україна», призначено судове засідання у справі, проте 17 грудня 2018 року засідання не відбулося.

В судовому засіданні 31 січня 2019 року представники сторін надали свої пояснення по суті позову, з урахуванням їхньої думки судом ухвалено продовжити розгляд в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Проктер енд Гембл Україна» спеціалізується на виробництві мила, рідких миючих засобів, синтетичних миючих засобів, порошків для чищення, поліетиленової тари.

Стосовно ТОВ «Проктер енд Гембл Україна» 21 вересня 2017 року Держекоінспекцією у Дніпропетровській області винесено припис №4-6702-9-3 за результатами планової перевірки за адресою: вул. Уральська, 1-А, м. Покров, Дніпропетровська область, зобов`язано позивача здійснити певних заходів для усунення порушень вимог екологічного та природоохоронного законодавства.

Відповідно до вимог статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Мінприроди України від 11 серпня 2017 року №312 в період з 13 по 25 червня 2018 року стосовно ТОВ «Проктер енд Гембл Україна» проведено документальну перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо стану виконання припису від 21 вересня 2017 року №4-6702-9-3.

Представниками відповідача 13 червня 2018 року під час здійснення виїзду на підприємство позивача складено акт про відмову у проведенні перевірки, у якому зазначено, що підприємством не забезпечено огляду джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерел утворень побутових та промислових відходів, місць зберігання відходів підприємства.

Також відповідачем складено Акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №287-8/18 та припис від 04 липня 2018 року №4-5780-2-3, відповідно до якого позивачу для вжиття заходів приписано 20 пунктів для виконання вимог Законів України «Про охорону атмосферного повітря», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про відходи», Водного кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Позиція позивача ґрунтується на тому, що 13 червня 2018 року представників відповідача було допущено на територію виробничого об`єкту для огляду та проведення перевірки, в ході якої представники забажали оглянути місце випуску зливових вод на об`єкті, для чого потрібно оформити наряд-допуски. Проте, інспектори чекати оформлення допусків не стали та вимагали допустити їх до місця випуску зливових вод негайно. Коди ж наряд-допуски були оформлені, інспектори відмовилися оглядати місце випуску зливових вод, з чого позивач робить висновок, що представники відповідача шукали привід, щоб не проводити перевірку.

Також, представники відповідача, за твердженнями позивача, виразили бажання розділитися на кілька груп та проводити перевірку одночасно в декількох місцях, проте, відповідно до положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи мають проводитися у присутності керівника підприємства, проте у даному випадку представників керівництва на підприємстві не було, тому інспекторів супроводжував начальник відділу безпеки та охорони праці Василенко В.В., який не міг бути одночасно у декількох місцях.

Позивач вважає, що уповноважені представники відповідача вийшли за межі перевірки та намагалися перевірити ті аспекти діяльності товариства, які не передбачені попереднім приписом від 21 вересня 2017 року, виконання якого перевірялося 13 червня 2018 року. Разом з тим, незважаючи на готовність надати всі необхідні документи, представники відповідача не вважали за потрібне витрачати час та залишили територію товариства, фактично відмовившись від проведення перевірки.

Акти, складені в ході та за результатами перевірки позивач отримав поштою та з`ясував, що Акт перевірки не підписаний усіма особами, які проводили перевірку, не містить дати складання, інформації про предмет державного нагляду (контролю), тобто про те, що саме перевірялося.

Стосовно оскаржуваного припису від 04 липня 2018 року позивач зазначає, що він підписаний першим заступником начальника інспекції Половицею Д.В., в той час як зазначена особа не здійснювала перевірку, а окрім того, виданий з порушенням строків, оскільки датований 04 липня 2018 року, в той час як останній день перевірки - 25 червня 2018 року.

Позивач оскаржує й положення припису по суті, зокрема, зазначає, що вимоги припису можуть стосуватися виключно усунення виявлених порушень законодавства, проте якщо суб`єкт господарювання не вчиняв відповідного порушення, то вимога припису є незаконною. В обґрунтування зазначеного, позивач заперечує проти порушень, визначених такими пунктами припису від 04 липня 2018 року:

- пункту 1 (щодо розроблення інвентаризації джерел викидів забруднюючих речових);

- пунктів 2 та 3 (щодо дозволу на викиди забруднюючих речовин), оскільки вже має такі дозволи;

- пункту 4 (щодо статистичної звітності);

- пункту 5 (щодо розрахунку податкового зобов`язання зі сплати екологічного податку);

- пункту 6 (щодо розроблення індивідуальних балансових норм водоспоживання та водовідведення);

- пунктів 7-11 (щодо обліку відходів);

- пункту 12 (щодо моніторингу місць утворення, зберігання і видалення відходів);

- пункту 13 (щодо подання декларації про утворення відходів);

- пункту 14 (щодо укладення договорів про утилізацію відходів);

- пункту 15 (щодо заходів вчасної та максимальної утилізації відходів);

- пункту 16 (щодо надання документів на розгляд відповідача);

- пункту 17 (щодо забезпечення відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним);

- пункту 18 (щодо вжиття заходів щодо запобігання скидів зворотних вод підприємства в річку Базавлук з перевищенням нормативів ГДС);

- пункту 19 (щодо узгодження графіку відомчого контролю за якістю води);

- пункту 20 (щодо надання документів на розгляд відповідача);

Отже, в цілому позивач стверджує, що оскаржуваний припис є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки виданий з порушенням вимог закону, протиправно зобов`язує вчинити дії, які позивач не повинен вчиняти, містить вимоги загального характеру, які дублюють загальнообов`язкові вимоги чинного законодавства, а тому наведення їх у приписі є протиправним.

У свою чергу відповідач наполягає на зворотному, вважає, що висновки Акту перевірки та припису від 04 липня 2018 року базуються на вимогах законодавства, та на тих обставинах, які склалися під час перевірки, зокрема, з урахуванням того, що позивач здійснював перешкоди в процесі перевірки, не сприяв вільному доступу перевіряючих до необхідних об`єктів, а крім того на тому, що вимоги припису від 21 вересня 2017 року виконані позивачем не були.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011.

Відповідно до зазначеного Указу, Держекоінспекція України відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря.

Згідно з пункту 7 Указу, Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Таким органом є Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У відповідності до вимог до пункту 3 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) господарської діяльності" планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Так, відповідно до статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) господарської діяльності" підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 13 червня 2018 року представники Держекоінспекції у Дніпропетровській області прибули на підприємство ТОВ «Проктер енд Гембл Україна» для перевірки виконання товариством вимог попереднього припису від 21 вересня 2017 року №4-6702-9-3. Старшого державного інспектора з ОНПС Дніпропетровської області Черниш О.Б. та державного інспектора з ОНПС Дніпропетровської області Савранську Л.В було проведено до місця скидання зворотних вод для подальшого відбору проб в супроводі начальника відділу виробничої безпеки та охорони праці ОСОБА_1 , а з державними інспекторами з ОНПС Дніпропетровської області Якименко Г.О. та Міхєєвою Ю.Ю. залишився начальник управління технічних систем Плевако С.С.

Отже, для огляду джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, джерел утворення побутових та промислових відходів, місць зберігання відходів підприємства на об`єкті були присутні уповноважені представники підприємства у достатній кількості, проте, забезпечувати огляд території та цехів підприємства зазначені представники відмовилися, та затягували процес початку перевірки, що зафіксовано Актом про відмову у проведенні перевірки та, одночасно, викликано наряд поліції для фіксації факту не допуску представників відповідача до перевірки об`єктів.

Суд зазначає також, що відповідно до положень пункту 4.10 Порядку № 464 у разі, якщо державний інспектор не допускається до проведення перевірки, ним складається акт про відмову в проведенні перевірки. В цьому акті зазначаються посада, прізвище, ім`я, по батькові особи керівника суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи, яку ознайомлено з актом та якій вручено акт під розписку, або робиться відмітка щодо відмови від ознайомлення з актом та його отримання. У разі, якщо керівник або уповноважена ним особа суб`єкта господарювання відмовляється від отримання акта про відмову особисто, такий акт із зазначенням в ньому реєстраційного номера передається через канцелярію суб`єкта господарювання або відправляється рекомендованим листом.

Таким чином, на обставини затягування процесу початку перевірки та не забезпечення доступу представників контролюючого органу до об`єктів перевірки, державні інспектори, уповноважені на перевірку, відреагували належним чином, склавши відповідний Акт про відмову в проведенні перевірки.

Разом з тим уповноваженими представниками відповідача складено Акт за результатами проведеної перевірки виконання попереднього припису від 21 вересня 2017 року №4-6702-9-3, оскільки перевірка частково відбулася, від позивача витребовувалися та надавалися певні документи.

У цій же частині суд вважає за доцільне зазначити, що посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №804/178/14, є недоречними, оскільки у зазначеній справі представники контролюючого органу взагалі не були допущені до проведення перевірки, при цьому акт про відмову від проведення перевірки ними не складався, фактичні обставини, якими сторони обґрунтовували свої позиції, повністю відрізняються від обставин у даній справі №826/14864/18.

Аналогічно й посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14 березня 2018 року у справі №820/12120/15 стосуються інших обставин та іншого предмету перевірки, тому до уваги судом у даній справі не приймаються.

Повертаючись до обставин даної справи №826/14864/18 позивач стверджує, що Акт перевірки (без дати) всупереч вимог частини шостої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не надано йому в останній день перевірки, а надіслано поштою.

У цьому зв`язку суд зазначає, що відповідно до положень зазначеної норми Закону в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається керівнику підприємства чи уповноваженій особі, а другий зберігається в органі державного нагляду.

Ураховуючи обставини не допуску уповноважених інспекторів відповідача до об`єктів перевірки, Акт за його результатами направлено поштою листом №4-5535-2-3 від 25 червня 2018 року.

До цього ж, в останній день перевірки 25 червня 2018 року згідно відомостей, наданих відповідачем, державний інспектор з ОНПС Дніпропетровської області Якименко Г.О. знаходилася у відпустці, у зв`язку з чим внесено відповідний запис до акту перевірки.

Згідно частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі Акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

У 2018 році відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року №1-р «Про перенесення робочих днів у 2018 році», 28 червня 2018 року є святковим (вихідним) днем (День Конституції України), та робочий день 29 червня 2018 року перенесений на 23 червня 2018 року.

Отже, оскаржуваний припис від 04 липня 2018 року №4-5780-2-3 з урахуванням вихідних та святкових днів виданий у межах визначених чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством (на п`ятий робочий день після останнього дня перевірки).

По суті приписів пунктів 1,2,3 оскаржуваного припису від 04 липня 2018 року, то відповідач зазначає, що під час попередньої планової перевірки було встановлено, що в матеріалах інвентаризації не обліковані всі джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: в цеху мила встановлено нове обладнання (плоддер), холодильна установка (фріон), вузол формування та фасування мила в споживчу тару, ванна мийки центрифуги. Викиди забруднюючих речовин від вищезазначених джерел утворення викидів здійснюються за відсутності відповідного дозволу, що є порушенням статей 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Станом на час перевірки 13 червня 2018 року припис від 21 вересня 2017 року №4-6702-9-3 щодо розроблення інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до фактичного стану підприємства з урахуванням всіх джерел утворення викидів та отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин не виконано, що є порушенням статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статей 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Відповідач також посилається на положення Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 року № 7 (Інструкція №7), відповідно до якої інвентаризація включає в себе Характеристику технології, газоочисних установок з точки зору утворення і відведення забруднюючих речовин, визначення параметрів стаціонарних джерел викидів, а також характеристику неорганізованих джерел. Згідно пункту 1.8 Інструкції №7 у випадку зміни параметрів джерел викидів, зареєстрованих у звіті по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, підприємство при необхідності проводить інвентаризацію у повному обсязі або вибірково.

Згідно частини п`ятої статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно статті 12 зазначеного Закону господарська діяльність чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Отже, у зв`язку з виявленими фактами грубих порушень вимог природоохоронного законодавства, зафіксованими приписом від 21 вересня 2017 року, відповідачем включено у припис від 04 липня 2018 року пункти 1,2,3, пов`язані з розробленням інвентаризації джерел викидів забруднюючих речових та отриманням необхідних дозволів на викиди.

Щодо пунктів 4 та 5 оскаржуваного припису, то згідно статті 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи та організації проводять первинний облік у галузі охорони навколишнього природного середовища і безоплатно подають відповідну інформацію органам, що ведуть державний облік у цій галузі.

Проте, статистична звітність за формою 2-ТП (повітря) та розрахунок податкового зобов`язання з екологічного податку на розгляд позивачем не подана, що є порушенням статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статей 202, 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» статей 8,11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та зафіксовано чинними приписами від 21 вересня 2017 року №4-6702-9-3 та від 14 червня 2018 року №4-5129-2-3.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Згідно статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства.

Отже, пункти 4 та 5 оскаржуваного припису від 07 липня 2018 року зобов`язують позивача подати статистичну звітність та розрахунки податкового зобов`язання зі сплати екологічного податку.

Щодо пункту 6 оскаржуваного припису, то як вбачається з попереднього припису від 21 вересня 2017 року встановлено, що індивідуальні балансові норми водоспоживання та водовідведення не відповідають фактичному стану підприємства, а саме: не враховано об`єми водоспоживання на потреби мийки центрифуги та приготування барвників цеху виготовлення мила, що є порушенням статей 40,44 Водного кодексу України.

В зазначеній частині доказів виконання вимог припису від 21 вересня 2017 року позивачем не надано, у зв`язку з чим відповідачем зроблено висновок про порушення вимог статей 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 8,11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статей 40,44 Водного кодексу України та включено пункт 6 в оскаржуваний припис від 04 липня 2018 року.

Стосовно пунктів 7,8,9,10,11,12,14,15 оскаржуваного припису, то відповідачем аргументовано, що у 2013 році ТОВ «Проктер енд Гембл Україна» проведені роботи з інвентаризації промислових та побутових відходів, відповідно до якої підприємством утворюється 45 видів відходів, проте в матеріалах інвентаризації не обліковано: тару паперову забруднену, рідини гальмівні відпрацьовані, повітряні фільтри, взуття зношене, відходи медпункту, відпрацьовану оргтехніку, проте їх склад, властивості, ступінь небезпечності для навколишнього природного середовища та норми утворення не визначені, тому показник загального утворення відходів розраховано не достовірно та не у повному обсязі, а окрім того статистична звітність за формою 1 відходи (річна), технічні паспорти відходів на розгляд відповідачу не подано, чим порушено вимоги статей 7,17,26,27,29,32 Закону України «Про відходи», статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 8,11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та не виконано в зазначеній частині припис від 21 вересня 2017 року.

Згідно статті 26 Закону України «Про відходи» державному обліку та паспортизації підлягають в обов`язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України.

Як стверджує відповідач та не спростовує таких аргументів позивач, документи щодо вчасної передачі відходів на видалення та утилізацію надано не у повному обсязі, інформація щодо остаточних місць видалення (утилізації) відходів, у тому числі небезпечних, відсутня, що є порушенням статті 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 17,32,33,34 Закону України «Про відходи».

Щодо пункту 13 оскаржуваного припису встановлено, що пунктом 2 Додатку 4 до Акта, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, щодо державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про поводження з відходами, в якому зазначено, що декларацію про відходи ТОВ «Проктер енд Гембл Україна» на розгляд не надано, у зв`язку з чим у припис від 04 липня 2018 року включено пункт 13.

Щодо пункту 16 оскаржуваного припису, то відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом.

Посилаючись на те, що позивач відмовився надати витребувані документи в цій частині, відповідачем включено до припису пункт 16.

Стосовно пункту 17 оскаржуваного припису від 04 липня 2018 року відповідач зазначив, що підприємством надано інформацію, а саме: лист №191 від 07 листопада 2017 року щодо виконання пункту 15 припису №4-6902-9-3 від 21 вересня 2017 року, а саме копії Актів відбору проб забруднюючих речовин в промислових викидах від стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря від джерел викиду №12,13,14,18,19,20. Разом з тим, Акти перевірки відповідності фактичних параметрів роботи установок очистки газу проектним (ефективність роботи ГОУ) на джерелах викиду ДВ №12,13,14,18,19,20, в яких вказуються об`ємна витрати та швидкість газопилового потоку фактична та проектна, паспорта від вищевказаних джерел викиду на розгляд не надано, державних інспекторів до проведення інструментального контролю не допущено, у зв`язку з чим до припису включено пункт 17.

Відповідачем також зазначено, що скид зворотних (зливових) вод з випуску №1 в річку Базавлук ТОВ «Проктер енд Гембл Україна» здійснює згідно дозволу №16/ДП/49д-17 на спеціальне водокористування, виданого Держагентством водних ресурсів України, терміном дії з 18 липня 2017 року по 18 липня 2020 року. Листами від 11 жовтня 2017 року №176, від 15 січня 2018 року №5, від 12 квітня 2018 року №55 позивачем надана інформація щодо результатів виробничого контролю зворотних вод з випуску №1 в р. Базавлук за ІІІ, ІV квартали 2017 року та І квартал 2018 року. За результатами відомчого контролю в зворотних (зливових) водах підприємства зафіксовані перевищення нормативів граничнодопустимих концентрацій, які встановлені для окремих забруднюючих речовин як граничнодопустимими концентраціями в Дозволі на СВК №16/ДП/49д-17 від 18 липня 2017 року з випуску №1 у р. Базавлук в ІІІ кварталі 2017 року по нітратах в 1,1 раз, в ІV кварталі 2017 року по БСК5 в 2,5 раз, в І кварталі 2018 року по БСК5 в 2,5 рази та нітритах в 2 рази. Водночас, водокористувач зобов`язаний дотримуватися нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин в поверхневу водойму.

Отже, відповідачем зроблено висновок про те, що водокористувачем порушено вимоги пункту 3 частини першої статті 44 Водного кодексу України, умови спеціального водокористування Дозволу на СВК №16/ДП/49д-17 від 18 липня 2017 року, а саме пункту 4 відомості природоохоронних заходів, у зв`язку з чим до припису від 04 липня 2018 року включено відповідний пункт 18.

Стосовно пунктів 19,20 оскаржуваного припису, то відповідно до пункту 22 постанови Кабінету Міністрів України №645 «Про затвердження Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами» (Постанова №645) водокористувачі повинні здійснювати контроль за якістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин, місця та періодичність відбору проб, перелік контрольованих показників встановлюються водокористувачами за погодженням міськими адміністраціями.

Відповідно до пункту 24 Постанови №645 Держекоінспекція та її територіальні органи здійснюють державний контроль за станом охорони та раціонального використання вод, проведення заходів з охорони водних об`єктів від забруднення, засмічення та вичерпання, роботи очисних та інших водоохоронних споруд, з яких здійснюється скидання зворотних вод усіх категорій, дотримання встановленого режиму господарської діяльності у водоохоронних зонах та прибережних захисних смугах відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані безперешкодно допускати на свої об`єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію.

Отже, до припису правомірно включено пункти 19 та 20 стосовно узгодження графіку відомчого контролю за якістю води та надання відповідних документів на розгляд відповідачу.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що доказів виконання припису Держекоінспекції у Дніпропетровській області від 21 вересня 2017 року, який є чинним, в судовому або іншому порядку не скасованим, позивачем під час перевірки 13 червня 2018 року представникам контролюючого органу не надано, ґрунтовних та логічних пояснень обставинам затягування процесу перевірки та безперешкодного доступу інспекторів до об`єктів перевірки не наведено. Не доведено суду також обставин виходу державних інспекторів за межі предмету перевірки, у зв`язку з чим суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог.

Також суд зазначає, що відповідно до частини восьмої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Припис від 04 липня 2018 року №4-5780-2-3 підписано посадовою особою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області - першим заступником начальника - Половицею Д.В., який не входив у склад посадових осіб, які проводили перевірку. Разом з тим, підписання припису першим заступником начальника Держекоінспекції Половицею Д.В. суд не вважає достатньою самостійною підставою для його скасування за відсутності інших доведених підстав для його скасування.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9, статей 73, 74, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якими судові витрати підлягають поверненню позивачу, який не є суб`єктом владних повноважень лише при задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Проктер енд Гембл Україна» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування припису №4-5780-2-3 від 04 липня 2018 року - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Проктер енд Гембл Україна», адреса: 04070, м. Київ, вул. Ігоревська/Набережно-Хрещатицька, 13/5, літера А, , тел. +00.

Відповідач: Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, адреса: 49010, м. Дніпро, вулиця Лабораторна, 69, .

Суддя В.І. Келеберда