Справа № 344/4655/20
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/4655/20
Провадження № 2-а/344/206/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Орнат Л.І.,

за участі представників відповідача Михайлини Ю.Б., Грінченка Д.М.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕАК № 2312994 від 29 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

07 квітня 2020 року позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що згідно постанови серії ЕАК № 2312994 від 29 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, він визнаний винним в тому, що 29 березня 2020 року о 12 год. 16 хв., керуючи транспортним засобом марки «FORD S-MAX», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульоване перехрестя вулиць Йосипа Сліпого - Незалежності у м. Івано-Франківську на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). У зв`язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки описаного у постанові адміністративного правопорушення він не вчиняв.

Відповідно до поданого відзиву представник відповідачів позов не визнав. У відзиві зазначив що оскаржувана постанова є законною, та такою, що прийнята із дотриманням вимог КУпАП. Позивач при наближенні до перехрестя не врахував дорожньої обстановки, не зменшив швидкість руху, будучи повідомленим про зміну режиму проїзду перехрестя, здійснив подальший рух на заборонений червоний сигнал світлофора.

Позивач в судове засідання не з`явився, суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представники відповідачів у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕАК № 2312994 від 29 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Сивківим Олександром Петровичем встановлено, що ОСОБА_1 29 березня 2020 року о 12 год. 16 хв., керуючи транспортним засобом марки «FORD S-MAX», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульоване перехрестя вулиць Йосипа Сліпого - Незалежності у м. Івано-Франківську на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України. У зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту «е» пункту 8.7.3 розділу 8 ПДР сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно з пунктом 8.10 розділу 8 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до пункту 16.8 розділу 16 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, зі змісту ст. 251 КУпАП та ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) або судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за фактичне вчинення адміністративного правопорушення та її скасування.

Позивач факт вчинення адміністративного правопорушення заперечив, про що вказав в адміністративному позові.

Суд вважає що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення його особою. Факт вчинення правопорушення підлягає фіксації у постанові, яка по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує його фіксування.

Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, однак в даній справі правопорушення не було зафіксовано патрульним на фото або відеозапис, чи у інший встановлений законом спосіб.

Згідно приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Із оскаржуваної постанови не вбачається наявність даних про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що свідчить про її невідповідність ст. 283 КУпАП.

Наведене всукупності свідчить про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а також прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за відсутності доказів.

У зв`язку із чим, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За змістом ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

З урахуванням вказаних норм законодавства, суд прийшов до висновку що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частино 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 122 ч. 2, 247, 251, 252, 254, 256, 258 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕАК № 2312994 від 29 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2312994 від 29 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУПАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Строк подання апеляційної скарги слід обчислювати із урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 15 червня 2020 року.

Суддя Бабій О.М.