Справа № 540/1458/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 червня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/1458/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Хом`якова В.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонської області щодо безпідставного обмеження помісячних коефіцієнтів заробітної плати до цифри 5.6 при обчисленні пенсії з 26.04.1993 по 17.05.1996, а статтю 41 Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року визнати як незаконно застосовану при розрахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області розрахувати помісячні коефіцієнти заробітної плати при обчислені пенсії, за період страхового стажу з 26.04.1993 року по 17.05.1996 року, згідно статті 40 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України від 05.11.1991 року №1788-II "Про пенсійне забезпечення";

- перерахунок і виплату перерахованої пенсії здійснити згідно законодавства, яке діяло на день виходу на пенсію за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.05.2017; частину пенсії за період страхового стажу з 26.04.1993 по 17.05.1996 перерахувати з врахуванням Тимчасової Угоди від 15.03.1993 між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення ст. 3 за нормами законодавства Російської Федерації.

Відповідно до п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою позивача, суд встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Згідно з пунктами 4, 5, 9 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що зміст позовних вимог - це вимоги позивача (предмет позову). Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Крім того, згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:…

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;…

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту

Також, суд звертає особливу увагу позивача на те, що предмет судового розгляду, який досліджується судом має бути чітким та зрозумілим, формулювання позовних вимог у спосіб обраний позивачем є неприйнятним, оскільки не дозволяє зрозуміти суті заявлених позовних вимог та допускає неоднозначне тлумачення.

В позовній заяві відсутні належний та зрозумілий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Позивач не вказує, в чому полягають протиправні дії відповідача. Питання застосування неправильного коефіцієнту заробітної плати при обчислені пенсії та неправомірного не застосування Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації позивач викладав у численних заявах, копії яких додані до позову, та отримував відповідді від ГУ ПФУ в Херсонській області, а також рішення відповідача від 30.05.2019. Разом з тим, позивач не оскаржує ні рішення ПФУ, ані відмови, які викладені в листах-відповіддях. Так, позивач не заявляє вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування пенсії в певному розмірі та за певний конкретний період.

Отже, позивачу слід сформулювати позовні вимоги з зазначенням конкретних дій, які він вважає протиправними та про які просить зобов`язати відповідача вчинити (до прикладу: здійснити перерахунок пенсії, зарахувати до трудового стажу період роботи, тощо).

Також, суд вбачає відсутність обгрунтування причин пропуску строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, та відсутність відповідного клопотання про його поновлення. Позов ОСОБА_1 поданий до суду 04.06.2020, тобто з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду. Однак, позивач не обґрунтовує причин пропуску такого строку і клопотання про його поновлення не надає. Відповідно до частин першої-другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску. Предметом позову є дії чи бездіяльність управління ПФУ, пов`язані з пенсійними виплатами, які є регулярними, періодичними, обмеженими в часі платежами, у таких спорах особа-пенсіонер дізнається, що її права порушені при виплаті їй пенсії. Пенсія є щомісячною виплатою в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та відноситься до регулярних платежів. Отримавши пенсію у розмірі, який особа вважає неправильним, вона дізнається що її права порушені, а дії чи бездіяльність органу Пенсійного фонду України є неправомірними. Позивач отримував пенсію щомісячно протягом тривалого часу, нараховану за один і той же стаж роботи, не звертався за захистом своїх прав, що означає, що особа не вбачала в діях органів Пенсійного Фонду порушень своїх прав.

Частиною 1 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору. Натомість заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на вік та майновий стан.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, позивачем не надано доказів існування умов, визначених частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є підставою для відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, позовна заява, відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України, підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, суд, -

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/1458/20 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.В. Хом`якова