Справа № 953/6269/20
Суддя: Попрас В. О.
Дата ухвалення: 2020-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/6269/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції України в Харківській області Департаменту патрульної поліції, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову серія ЕАК №2388957 у справі про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2020 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Ємельяновим М.В., про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 425 грн. та закриття провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вказаною постановою її було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за те, що нібито 14.04.2020 р. о 22.22 год. по вул. Алчевських,49 в м. Харкові, вона керувала автомобілем SUBARU LEGACY держ. № НОМЕР_1 та не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса(договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила 2.1. Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки 14.04.2020р. з 19.00 по 21.00 ОСОБА_1 перебувала у салоні автомобіля SUBARU LEGACY держ. № НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_2 Автомобіль був не заведений та рух на автомобілі не здійснювався, позивачка перебувала в автомобілі, чекаючи на свого чоловіка ОСОБА_2 . До автомобіля підійшли інспектори патрульної поліції та зауважили про неправильне паркування автомобіля. Інспекторами не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивачки маються ознаки адміністративного правопорушення, без фіксування адміністративного правопорушення в автоматичному режимі, що призвело до порушення процесуальних прав позивача - як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП. Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення не відповідає вимогам закону, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, тому просить її скасувати та закрити провадження
Учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи. Позивачка та її представник подали заяву, в якій позов підтримали, просили задовольнити, просять розглядати справу в їх відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до постанови серія ЕАК №2388957, 14.04.2020 р. о 20:22 год. ОСОБА_1 по вул. Алчевських,49 в м. Харкові керувала автомобілем SUBARU LEGACY держ. № НОМЕР_1 не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса(договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушила 2.1. Правил дорожнього руху та скоїв адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. За адміністративні правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
Згідно пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1.
Згідно пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керуванням транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб(для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).
Відповідно до статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.
Таким чином, контроль з наявністю договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється поліцейськими у двох випадках:при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та коли поліцейський оформляє матеріали ДТП, в якому водій є учасником.
Згідно постанови серія ЕАК №2388957 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення 2.1.Правил дорожнього руху та скоїв адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.
У відповідності до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимих доказів підтверджуючих той факт, що ОСОБА_1 , керувала автомобілем SUBARU LEGACY держ. № НОМЕР_1 та не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса(договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що відносно позивачки ОСОБА_1 виносилась постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, матеріали справи не містять.
Відповідно до постанови Верховного Суду України по справі №338/1/17 від 26.04.2018р. візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом по справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Вказані вище обставини свідчать про недоведеність наявності в діях позивача порушень вимог Правил дорожнього руху, що в свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 126 КУпАП.
Крім того, згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.
Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке порушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що постанова серія ЕАК №2388957 по справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2020 р. про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови ЕАК №2388957 по справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.
Пунктом третім частини третьої статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 249, 250, 268, 271, 286 КАС України, ст.ст. 126, 222, 257, 268, 277, 278, 279, 280, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову серія ЕАК №2388957 у справі про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2020 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Ємельяновим Максимом Володимировичем, про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 425 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ