Справа № 120/1924/20-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

15 червня 2020 р. Справа № 120/1924/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Комара П.А., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського Олега Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 16.12.2019 відповідачем протиправно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60893093 про стягнення з нього на користь ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" заборгованості у розмірі 8569,18 грн. Разом з тим, позивач вказує, що згідно з приписами чинного законодавства приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах розташованого виконавчого округу. Водночас, позивач зауважує, що він зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що не відноситься до виконавчого округу приватного виконавця Табінського О.В., а тому у відповідача відсутні законні підстави для прийняття до виконання виконавчого документа та винесення оскаржуваного рішення.

Окремо позивач вказав, що у нього відсутнє будь-яке майно, що знаходиться на території міста Києва, а матеріали виконавчого провадження не містять жодних належних та допустимих доказів його наявності. Крім того, позивач зазначив, що зі спірною постановою та матеріалами виконавчого провадження ознайомився 06.05.2020, а отже строк на оскарження не пропущено.

Так, вважаючи постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Табінського Олега Володимировича про відкриття виконавчого провадження №60893093 від 16.12.2019 неправомірною та такою, що прийнята з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 13.05.2020 позовну заяву залишено без руху.

В межах наданого судом строку, позивач усунув недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 13.05.2020.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 КАС України. Залучено до участі у справі якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс". Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №60893093.

Повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, а також направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу і третій особі здійснено судом з особливостями, визначеними статтями 268, 269, 287 КАС України для розгляду справ щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

01.06.2020 на адресу суду надійшли матеріали виконавчого провадження №60893093, витребувані ухвалою суду від 27.05.2020. При цьому, від відповідача письмової позиції щодо заявлених позовних вимог не надходило.

Третя особа, будучи належним чином повідомлена, пояснень по суті позову не надала.

Учасники справи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце його проведення повідомлялись завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Поряд з цим, представником позивача до канцелярії суду подано заяву про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження.

Статтею 268 КАС України, встановлено особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ. Так, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Відповідно частини 1 статті 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути адміністративну справу в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України.

28.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис №9792 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" заборгованості в розмірі 8569,18 грн.

В подальшому, на адресу приватного виконавця направлено заяву, без дати, про примусове виконання рішення, за підписом директора ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" Кривутенко А.А., з проханням відкрити за місцем фактичного проживання боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису. Згідно із додатками до заяви долучено оригінал виконавчого документа та докази, що підтверджують повноваження особи, яка підписала заяву.

Вищевказана заява про примусове виконання рішення зареєстрована приватним виконавцем 16.12.2019 за вх. №4968.

Згідно з постановою від 16.12.2019 за ВП №60893093 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до змісту цієї постанови, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, постановлено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 856,91 грн.

Позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, а відтак за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 (далі Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини склались з приводу виконання виконавчого напису нотаріуса, відтак при вирішенні спору слід виходити з положень Закону України "Про виконавче провадження", згідно із статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною третьою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIIІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року №1403-VII (далі Закон № 1403-VII) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються, зокрема, виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону № 1403-VII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

За змістом постанови про відкриття виконавчого провадження №60893093 від 16.12.2019, вказана постанова прийнята приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським О.В. Відтак, виконавчим округом приватного виконавця Табінського О.В. є місто Київ.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону № 1403-VII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону № 1403-VII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

В силу вимог ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIIІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон України "Про виконавче провадження" визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

При цьому згідно з ч. 3 ст. 25 Закону № 1403-VII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (частина 6 статті 25 Закону № 1403-VII та абзац 2 частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, як видно зі змісту наведеної вище частини 2 статті 24 Закону № 1404-VIIІ, якщо місце проживання, перебування боржника-фізичної особи та місцезнаходження боржника-юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість у виконавчому написі нотаріуса від 28.09.2019 №9792 вказано адресу зареєстрованого місця проживання боржника: АДРЕСА_2 .

Водночас, суд вважає, що відомості, які містяться у заяві стягувача про примусове виконання виконавчого документа мають довідковий характер.

Отже, суд вважає, що за вказаних обставин відсутні законні підстави для прийняття відповідачем, як приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості з позивача, як фізичної особи-боржника, який проживає у Вінницькій області.

При цьому, суд вважає за необхідним при вирішенні даного спору акцентувати увагу на наступному.

Так, в статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» наведено наступні визначення:

місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи;

документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;

документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.

Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» наведено порядок реєстрації місця проживання, зокрема, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Із процитованих норм випливає, що місце проживання/перебування особи має бути зареєстровано, та факт проживання чи перебування особи у відповідному місці, підтверджується паспортом громадянина України, тимчасовим посвідченням громадянина України, посвідкою на постійне проживання, посвідкою на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту, посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист/довідкою.

Разом з тим, як видно із матеріалів виконавчого провадження у них відсутні докази, які б підтверджували факт реєстрації місця проживання чи перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказана в оскаржуваній постанові адреса місця проживання позивача ( АДРЕСА_3 ) не підтверджена жодним доказом.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що у відповідача не було законних підстав для прийняття до виконання виконавчого напису нотаріуса від 28.09.2019 №9792.

У свою чергу, пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону № 1404 передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

За таких обставин, оскаржувана постанова про відкриття провадження №60893093 від 16.12.2019 прийнята відповідачем з порушенням приписів статті 24 Закону України №1404, оскільки останнім виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (позивача).

Відповідно до позовної заяви позивач просить скасувати постанову, що винесена приватним виконавцем, натомість суд вказує, що в силу ст. 13 Закону України №1404, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відтак постанова про відкриття виконавчого провадження №60893093 від 16.12.2019, яка прийнята приватним виконавцем, є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про боржника ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України №1404 Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (ч. 7 ст. 9 Закону України №1404).

Таким чином, встановлена судом протиправність рішення відповідача та наявність підстав для його скасування, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вбачає підстави і для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виключити (скасувати) із Єдиного реєстру боржників відомості про позивача, в рамках виконавчого провадження №60893093.

Окремо суд акцентує увагу, що відповідачем не надано відзиву щодо заявлених позовних вимог із підтверджуючими документами, які спростовують доводи позивача.

Згідно частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Однак, відзив на позовну заяву до суду не надходив, що кваліфікується судом, як визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В силу вимог частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши обґрунтованість доводів позивача, оцінивши надані докази сторонами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2019 №60893093 з виконання виконавчого напису №9792 від 28.09.2019 виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" заборгованості в розмірі 8569,18 грн.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича виключити (скасувати) із Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , в рамках виконавчого провадження №60893093.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1681,60 грн. за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Табінського Олега Володимировича.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255, 272 КАС України.
Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Табінський Олег Володимирович (вул. Старосільська, 1 У, офіс 3, м. Київ, 02125)
Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" (вул. Шовковична, 42-44, офіс 13-В, м. Київ, 01004, )

Повний текст рішення складено 15.06.2020

Суддя Комар Павло Анатолійович