Справа № 420/2355/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2355/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2020/00042 від 07.03.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 18 березня 2020 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2020/00042 від 07.03.2020 року;

- стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» понесені позивачем судові витрати.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

24 жовтня 2019 року між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099, за умовами якого Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у Інвойсах, що складають невід`ємну частину цього Договору.

На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник «SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED» поставило позивачу партію товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками, нові, без двигуна, у частково розібраному стані для зручності транспортування, для дітей віком від 3-х років.

З метою здійснення митного оформлення товару, позивачем до Одеської митниці Держмитслужби 06.03.2020 року була подана електронна митна декларація №UA500030/2020/202923, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору. До митного оформлення позивачем також було надані додаткові документи, а саме: пакувальні листи; рахунки-фактури (інвойси, документи, що підтверджують вартість перевезення); коносамент; автотранспортні накладні; сертифікати про походження товару; прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу; договір про надання послуг митного брокера; інші некласифіковані документи (акти зважування); копію митної декларації країни відправлення; листи.

Позивач зазначає, що 06.03.2020 року від митного органу було отримано електронне повідомлення декларанту №1349360 по МД №UА500030/2020/202923.

Відповідно до змісту повідомлення, за результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів встановлено, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: «...Подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до п.4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року №19YG-099 «вартість кожної парти товарів визначається відповідно до специфікації, що складається на кожну партію окремо і є невід`ємною частиною цього Контракту», до митного оформлення Специфікації до вище зазначеного контракту не надавались;

2) п.4.3 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року №19YG-099 визначено декілька умов та термінів оплати за товари, але в наданих до митного оформлення документах що стосуються товарів (Інвойсах, прайс-листах та інш.), відсутні конкретні умови та терміни оплати;

3) в наданих до митного оформлення інвойсах від 25.12.2019 року №J254Z19-25, 25.12.2019 року №J254Z19-26, 25.12.2019 року №J254Z19-27, 25.12.2019 року №J254Z19-28, 25.12.2019 року №J254Z19-29 визначена поставка товарів на умовах FOB, але в зазначених інвойсах вказана вартість перевезення (фрахту), тобто суперечить визначеним умовам поставки товарів FOB;

4) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. В наданих до митного оформлення документах, що стосуються товарів (зовнішньоекономічний контракт, інвойсах, прайс-листах та інш.) визначена поставка товарів на умовах FOB, але відсутня інформація щодо страхування товарів;

5) в наданої до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 30.12.2019 року № 00471603 зазначено документ (можливо зовнішньоекономічний контракт) за №19YG-099-4, який до митного оформлення не надавався.

Стосовно змісту вимог митного органу, Декларантом, у рамках консультацій з митницею, було направлено повідомлення відповідачу, у письмовому та електронному варіантах. Зміст повідомлення наступний:

1. Стосовно п.1. вимог митного органу, Декларант зауважує увагу митниці на п.1.1. Контракту №19YG-099 від 24.10.2019 року, де чітко вказано, - «…В порядку та на умовах, визначених цим Контрактом, Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товари (далі - «Товар»), кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в Інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту...».

Прохання звернути увагу митного органу, щодо митного оформлення разом із МД надані інвойси від 25.12.2019 року №J254Z19-25, №J254Z19-26, №J254Z19-27, №J254Z19-28, №J254Z19-29, які і є специфікаціями.

2. Відповідно до п.4.3. контракту від 24 жовтня 2019 року №19YG-099 оплата може здійснюватися (тобто передбачено можливість, а не обов`язок) як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Згідно до п.4.3.1. контракту - оплата може проводитись частинами. Із даних положень вбачається свобода сторін договору у здійсненнях взаєморозрахунків.

Пунктом 4.3.2 контракту визначено, що передоплата товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу. При цьому, сплачена партія товару повинна прибути на митну територію України не пізніше 300 днів з моменту списання грошових коштів з рахунку покупця.

Позивач звертає увагу, що із даних положень вбачається свобода сторін договору у здійсненні взаєморозрахунків.

Разом з тим, Декларант вказує на те, що згідно з усталеною практикою у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Позивач наголошує, що умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Крім того, Декларант зазначає, що платіжне доручення на підтвердження здійснення оплати за товар є доказом щодо виконання (неналежного виконання) Покупцем умов Контракту, а не доказом розбіжностей у документах чи неповноти документів, доданих до митної декларації.

3. Декларант надав лист SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED.

4. У відповідності до відомостей, наданих продавцем SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED, вантаж контейнерів №BMOU4245765; CAXU9828319; DFSU6595574; MEDU8160158; TCNU1430660 не був застрахований.

5. У відповідності до відомостей, наданих продавцем SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED, зазначення у експортній декларації від 30.12.2019 року №00471603 номеру контракту « 19YG-099-4» сталося внаслідок технічної помилки при складанні зазначеної декларації.

При цьому, позивач вказує, що у зазначеній декларації вказані номера контейнерів - BMOU4245765; CAXU9828319; DFSU6595574; MEDU8160158; TCNU1430660, які співпадають із номерами, вказаними у інвойсах (специфікаціях) №J254Z19-25; №J254Z19-26; №J254Z19-27, №J254Z19-28; №J254Z19-29 від 25.12.2019 року, які є невід`ємною частиною контракту №19YG-099 від 24.10.2019 року.

Декларант також зазначає, що Декларант не несе відповідальності за заповнення експортної декларації країною відправлення.

Позивач наголошує, що вказана обставина (зазначення номеру контракту у експортних накладних « 19YG-099-04» замість « 19YG-099» жодним чином не впливає на митну вартість товару, її числові показники і не є ані окремою ані достатньою підставою для митного органу не приймати документи для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту або ж зазначати такі відомості як підставу для коригування митної вартості.

Як зазначає позивач, в подальшому відповідачем було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2020/00042 від 07.03.2020 року, якою відповідач повідомив про відмову у митному оформленні (випуску) товарів на підставі рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості від №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року є необґрунтованими, такими, що прямо суперечить нормам та вимогам Митного кодексу України, а тому підлягають скасуванню.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮРІОН ГРУП», вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час митного контролю товарів за митною декларацією №UA500030/2020/202923 від 06.03.2020 року програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які у зв`язку з можливим заниженням митної вартості товарів, передбачали необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів; здійснення запиту додаткових документів; а у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної вартості.

Відповідач зазначає, що згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24.10.2019 року №19YG-099, витрати на тару, пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості самого товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Також, відповідач вказує на те, що у наданих до митного оформлення інвойсах не зазначено умови оплати за товар.

Відповідач наголошує, що копію декларації країни відправлення надано без перекладу на українську мову. Відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витраті на страхування товарів.

Відповідно до п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості товару до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюванні товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки, або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаннях з пакуванням.

Таким чином, відповідач наголошує, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці Держмитслужби разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларантом не було надано до митниці витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 21 квітня 2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року зупинено провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2020/00042 від 07.03.2020 року до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

27 травня 2020 року та 04 червня 2020 року від представника позивача надійшли клопотання про поновлення провадження по справі та проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника (вхід. №20388/20, №ЕП/8268/20).

04 червня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання судом поновлено провадження по справі та продовжено розгляд справи зі стадії на якій воно було зупинене.

10 червня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання судом приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву Одеської митниці Держмитслужби разом з додатками (вхід. №15998/20 від 17.04.2020 року).

У судове засідання, яке було призначене на 10 червня 2020 року о 09 год. 10 хв. сторони не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Керуючись ч.4 ст.229 та ч.9 ст.205 КАС України розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

24 жовтня 2019 року між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099 (далі - Договір) (а.с.49-55).

Відповідно до п.1.1. Договору, Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товар, кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту.

Згідно п.2.1. Договору, кількість і асортимент товару, що поставляється за цим Контрактом, вказується в інвойсах (Специфікаціях) на кожну окрему поставку, які є невід`ємною частиною Контракту.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що загальна вартість товару, що поставляється за цим Контрактом, становить 1 000 000 (один мільйон) доларів США.

Вартість кожної партії товару визначається відповідно до Специфікації, що складається на кожну партію окремо і є невід`ємною частиною цього Контракту. Упаковка та маркування включені у ціну товару (п.4.2. Договору).

Відповідно до п.4.3. Договору оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Оплата може проводитися частинами. Передоплата партії товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу.

На виконання умов зазначеного Договору підприємство-нерезидент відправник «SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED» поставило товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» партію товару: велосипеди двоколісні з шарикопідшипниками, нові, без двигуна, у частково розібраному стані для зручності транспортування, для дітей віком від 3-х років, діаметром колеса 20 дюймів: арт. 30984 - 112 шт., арт. 95461 112 шт., арт. 98627 113 шт., арт. 98816 - 113 шт.; діаметром колеса 24 дюйма: арт. 42742 99 шт., арт. 47041 - 95 шт., арт. 68821 - 100 шт., арт. 84877 - 95 шт.; діаметром колеса 26 дюймів: арт. 29658 - 90 шт., арт. 31458 - 93 шт., арт. 51340 - 89 шт., арт. 52247 - 92 шт., арт. 56208 - 94 шт., арт. 59420 - 95 шт., арт. 74463 - 94 шт., арт. 79390 - 90 шт., арт. 86384 - 92 шт., арт. 97104 - 91 шт., арт. 97388 - 94 шт., арт. 98567 - 89 шт. Торговельна марка - «CORSO». Виробник - «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED». Країна виробництва - «CN» (Китай).

З метою здійснення митного оформлення товару, позивачем до Одеської митниці Держмитслужби 06.03.2020 року була подана електронна митна декларація №UA500030/2020/202923, в якій митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору (а.с.73-75).

Судом встановлено, що позивачем до митного оформлення були подані також наступні документи:

- пакувальні листи (Packing list) від 25.12.2019 року: №J254Z19-25-PL; №J254Z19-26-PL; №J254Z19-27-PL; №J254Z19-28-PL; № НОМЕР_1 -29-PL (а.с.22-26);?

- рахунки-фактури (інвойси, документи, що підтверджують вартість перевезення) (Commercial invoices) від 25.12.2019 року: №J254Z19-25; №J254Z19-26; №J254Z19-27; №J254Z19-28; №J254Z19-29 (а.с.27-31);

- коносамент (Bill of lading) №MEDUJI503726 від 06.01.2020 року (а.с.32-33);

- автотранспортні накладні (Road consignment notes) від 06.03.2020 року: №102/1; №102/2; №102/3; №102/4 (а.с.34-38);

- сертифікати про походження товару (Certificates of origin) від 19.01.2020 року: №20С4401А0527/00017; №20С4401А0527/00018; №20С4401А0527/00019; №20С4401А0527/00020; №20С4401А0527/00021 (а.с.39-43);

- прейскуранти (прайс-листи) виробника товару від 25.12.2019 року: №J254Z19-25-PR; №J254Z19-26-PR; №J254Z19-27-PR; №J254Z19-28-PR; №J254Z19-29-PR (а.с.44-48);

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів №19YG-099 від 24.10.2019 року (а.с.49-55);

- договір про надання послуг митного брокера №310719/1 від 31.07.2019 року (а.с.56-58);

- інші некласифіковані документи (акти зважування) від 05.03.2020 року №103557; №103573; №103575; №103577; від 06.03.2020 року №103580 (а.с.59-63);

- копія митної декларації країни відправлення №00471603 від 30.12.2019 року (а.с.64);

- листи: №699 від 07.03.2020 року SYNERGY TRAIDING COMPANY LIMITED (а.с.65-66); від 07.03.2020 року №1, №2 Декларанта ТОВ «Термінал ПРО» (а.с.67-69).

06.03.2020 року Одеською митницею Держмитслужби надіслано ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» електронне повідомлення №1349360 по МД №UA500030/2020/202923 (а.с.76-77), в якому зазначено наступне: «…У зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно п.4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24,10.2019 року №19YG-099 «вартість кожної парти Товарів визначається відповідно до Специфікації, що складається на кожну партію окремо і є невід`ємною частиною цього Контракту», до митного оформлення Специфікації до вище зазначеного контракту не надавались;

2) п.4.3 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року №19YG-099 визначено декілька умов та термінів оплати за товари, але в наданих до митного оформлення документах що стосуються товарів (Інвойсах, прайс-листах та інш.), відсутні конкретні умови та терміни оплати;

3) в наданих до митного оформлення інвойсах від 25.12.2019 року №J254Z19-25, 25.12.2019 року №J254Z19-26, 25.12.2019 року №J254Z19-27, 25.12.2019 року №J254Z19-28, 25.12.2019 року №J254Z19-29 визначена поставка товарів на умовах FOB, але в зазначених інвойсах вказана вартість перевезення (фрахту), тобто суперечить визначеним умовам поставки товарів FOB; звертає увагу те, що інвойси від 25.12.2019 року №J254Z19-25, 25.12.2019 року №J254Z19-26, 25.12.2019 року №J254Z19-27, 25.12.2019 року №J254Z19-28, 25.12.2019 року №J254Z19-29 подані, як документи, що підтверджують вартість перевезення, яку повинен сплатити отримувач контрагенту, але в наданому до митного оформлення коносаменті від 16.01.2020 року №MEDUJI503726 в графі «оплата фрахту» міститься напис «Freight Prepeid», який перекладається з англійської мови - фрахт сплачено; згідно п.1 ч.2 статті 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 53 МКУ, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу III «Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 року №599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактур (акт виконаних робіт) (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат, тощо. Зазначені документи декларантом до митного оформлення не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

4) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. В наданих до митного оформлення документах що стосуються товарів (зовнішньоекономічний контракт, інвойсах, прайс-листах та інш.) визначена поставка товарів на умовах FOB, але відсутня інформація щодо страхування товарів;

5) в наданої до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 30.12,2019 року №00471603 зазначено документ (можливо зовнішньоекономічний контракт) за №19YG-099-4, який до митного оформлення не надавався.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ зобов`язуємо протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 4) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування у разі страхування товарів; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) у відповідності до статті 254 Митного кодексу України, прошу надати переклад українською мовою копію митної декларації країни відправлення від 30.12.2019 року №00471603; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

На електронний лист митниці №1349360 06/03/2020 позивачем надано відповідь стосовно змісту вимог митного органу, в якому зазначено наступне:

« 1. Стосовно п.1. вимог митного органу, Декларант зауважує увагу митниці на п.1.1. Контракту №19YG-099 від 24.10.2019 року, де чітко вказано, - «…В порядку та на умовах, визначених цим Контрактом, Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товари (далі - «Товар»), кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в Інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту...».

Прохання звернути увагу митного органу, щодо митного оформлення разом із МД надані інвойси від 25.12.2019 року №J254Z19-25, №J254Z19-26, №J254Z19-27, №J254Z19-28, №J254Z19-29, які і є специфікаціями.

2. Відповідно до п.4.3. контракту від 24 жовтня 2019 року №19YG-099 оплата може здійснюватися (тобто передбачено можливість, а не обов`язок) як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Згідно до п.4.3.1. контракту - оплата може проводитись частинами. Із даних положень вбачається свобода сторін договору у здійсненнях взаєморозрахунків.

Пунктом 4.3.2 контракту визначено, що передоплата товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу. При цьому, сплачена партія товару повинна прибути на митну територію України не пізніше 300 днів з моменту списання грошових коштів з рахунку покупця.

Із даних положень вбачається свобода сторін договору у здійсненні взаєморозрахунків.

Разом з тим, Декларант вказує на те, що згідно з усталеною практикою у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Крім того, Декларант зазначає, що платіжне доручення на підтвердження здійснення оплати за товар є доказом щодо виконання (неналежного виконання) Покупцем умов Контракту, а не доказом розбіжностей у документах чи неповноти документів, доданих до митної декларації.

3. Декларант надав лист SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED.

4. У відповідності до відомостей, наданих продавцем SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED, вантаж контейнерів №BMOU4245765; CAXU9828319; DFSU6595574; MEDU8160158; TCNU1430660 - не був застрахований.

5. У відповідності до відомостей, наданих продавцем SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED, зазначення у експортній декларації від 30.12.2019 року №00471603 номеру контракту « 19YG-099-4» сталося внаслідок технічної помилки при складанні зазначеної декларації.

При цьому, у зазначеній декларації вказані номера контейнерів - BMOU4245765; CAXU9828319; DFSU6595574; MEDU8160158; НОМЕР_2 , які співпадають із номерами, вказаними у інвойсах (специфікаціях) №J254Z19-25; №J254Z19-26; №J254Z19-27, №J254Z19-28; №J254Z19-29 від 25.12.2019 року, які є невід`ємною частиною контракту №19YG-099 від 24.10.2019 року.

Декларант також зазначає, що Декларант не несе відповідальності за заповнення експортної декларації країною відправлення.

Вказана обставина (зазначення номеру контракту у експортних накладних « 19YG-099-04» замість « 19YG-099» - жодним чином не впливає на митну вартість товару, її числові показники і не є ані окремою ані достатньою підставою для митного органу не приймати документи для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту або ж зазначати такі відомості як підставу для коригування митної вартості» (а.с.78-79).

Листом за №2 від 07.03.2020 року Декларантом ТОВ «Термінал ПРО» повідомлено Одеську митницю Держмитслужби, що всі наявні документи та інформація були надані. Додаткових документів та інформації в наявності немає (а.с.69).

За результатами перевірки митної декларації від 06.03.2020 року №UA500030/2020/202923 Одеською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 07.03.2020 року №UA500030/2020/000013/2 (а.с.17-18) та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення від 07.03.2020 року №UA500030/2020/00042 (а.с.19-21).

Позивач, вважаючи, що рішення про коригування митної вартості товарів від 07.03.2020 року №UA500030/2020/000013/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення від 07.03.2020 року №UA500030/2020/00042 є необґрунтованими, такими, що прямо суперечать нормам та вимогам Митного кодексу України, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 року (надалі по тексту МК України) в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно частини 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, містять невідповідності чи є такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі № 21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21-591а15 (814/283/14), в яких вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України зазначила, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому, суд враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 20.03.2018 року по справі №815/4132/17, яким колегія суддів, враховуючи встановлені обставини справи погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що Товариство надало усі, передбачені Митним кодексом України, документи, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини. Натомість всупереч частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування другорядного методу, а саме - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

У пункті першому обставин прийняття Одеською митницею Держмитслужби Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року відповідачем зазначено: «відповідно до п.4.2 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року №19YG-099 «вартість кожної парти товарів визначається відповідно до специфікації, що складається на кожну партію окремо і є невід`ємною частиною цього Контракту», до митного оформлення Специфікації до вище зазначеного контракту не надавались».

Як було встановлено судом 24 жовтня 2019 року між компанією «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED» (Китай), як продавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №19YG-099 (далі - Договір) (а.с.49-55).

Відповідно до п.1.1. Договору, Продавець зобов`язується поставити Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити товар, кількість, асортимент і технічні характеристики яких вказані в інвойсах (Специфікаціях) на кожну поставку, що становлять невід`ємну частину цього Контракту.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до митного оформлення разом із митною декларацією надані, зокрема, інвойси від 25.12.2019 року №J254Z19-25, №J254Z19-26, №J254Z19-27, №J254Z19-28, №J254Z19-29, які і є специфікаціями у відповідності до п.1.1 Договору №19YG-099 від 24 жовтня 2019 року.

В обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних рішень, відповідач також зазначає, що відповідно до п.4.3 зовнішньоекономічного контракту від 24.10.2019 року №19YG-099 визначено декілька умов та термінів оплати за товари, але в наданих до митного оформлення документах що стосуються товарів (інвойсах, прайс-листах та інш.), відсутні конкретні умови та терміни оплати.

Пунктом 4.3. та підпунктами 4.3.1., 4.3.2. Договору №19YG-099 від 24.10.2019 року передбачено, що оплата може здійснюватися як на умовах передоплати, так і на умовах відстрочення платежу. Оплата може проводитися частинами. Передоплата партії товару проводиться на підставі інвойсу-проформи до прибуття вантажу.

Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.03.2019 року по справі №803/3649/15. Суд також звертає увагу на те, що в інвойсах, які було надано ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до митного оформлення містяться посилання на Контракт №19YG-099 від 24.10.2019 року, що давало можливість митному органу встановити належність товару, на який постачальником було видано інвойс, до конкретної поставки.

У пункті третьому обставин прийняття Одеською митницею Держмитслужби Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року зазначено: «…в наданих до митного оформлення інвойсах від 25.12.2019 року №J254Z19-25, №J254Z19-26, №J254Z19-27, №J254Z19-28, №J254Z19-29 визначена поставка товарів на умовах FOB, але в зазначених інвойсах вказана вартість перевезення (фрахту), тобто суперечить визначеним умовам поставки товарів FOB; звертає увагу те, що інвойси від 25.12.2019 року №J254Z19-25, №J254Z19-26, №J254Z19-27, №J254Z19-28, №J254Z19-29 подані, як документи, що підтверджують вартість перевезення, яку повинен сплатити отримувач контрагенту, але в наданому до митного оформлення коносаменті від 16.01.2020 року №MEDUJI503726 в графі «оплата фрахту» міститься напис «Freight Prepeid», який перекладається з англійської мови - фрахт сплачено; згідно п.1 ч.2 статті 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 53 МКУ, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Відповідно до вимог розділу III «Правил заповнення декларації митної вартості», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 року №599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послух, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого р аху нк а - ф акту р и; -калькуляція транспортних витрат, тощо. Зазначені документи декларантом до митного оформлення не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару».

Відповідно до Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торговельних термінів в національній та міжнародній торгівлі) за терміном FOB (Free on Board) «Вільно на борту» означає, що продавець вважається тим, хто виконав своє зобов`язання по поставці, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару. Даний термін може застосовуватися лише при перевезенні товару морським або внутрішнім водним транспортом.

Тобто, за умовами поставки FOB контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

З матеріалів справи вбачається, що Декларант позивача, здійснюючи заповнення митної декларації №UA500030/2020/202923 включив у митну вартість товарів у контейнерах М9BMOU4245765; CAXU9828319; DFSU6595574; MEDU8160158; НОМЕР_2 , витрати на фрахт зазначених контейнерів у розмірі 10 750, 00 дол. США, що повністю відповідає умовам поставки FOB.

Водночас, у графі « 28» оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів було визначено вартість товару 97 774,42 доларів США, що складається із загальної суми інвойсів 87 024,42 доларів США та вартості фрахту зазначену в інвойсах (fright rate) у розмірі 10 750,00 доларів США.

Таким чином вартість фрахту було включено декларантом позивача до митної вартості товарів, при цьому подальші договірні взаєморозрахунки між позивачем та продавцем щодо оплати фрахту, - відношення до визначення митної вартості, тим більше, до її коригування - не мають.

Аналогічна правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі №826/25613/15.

Щодо четвертої підстави прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів, Одеська митниця Держмитслужби зазначила: «відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. В наданих до митного оформлення документах, що стосуються товарів (зовнішньоекономічний контракт, Інвойсах, прайс-листах та інш.) визначена поставка товарів на умовах FOB, але відсутня інформація щодо страхування товарів...».

Суд зазначає, що страхування при FOB є зоною відповідальності покупця (Позивача), якщо він вважає, що це потрібно. Договором №19YG-099 від 24.10.2019 року не передбачено падання документів зі страхування товару покупцю. Правила Інкотермс 2010 також не передбачають обов`язкового надання покупцю (декларанту) документів щодо страхування товару, а лише на його вимогу (такої вимоги не було). Надання вказаних документів митним органам України не передбачено також і міжнародними документами з митної справи. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.06.2019 року по справі №821/408/18.

В якості п`ятої підстави прийняття спірного рішення Одеська митниця Держмитслужби зазначила: «В наданої до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 30.12.2019 року №00471603 зазначено документ (можливо зовнішньоекономічний контракт) за №19YG-099-4, який до митного оформлення не надавався…».

Судом встановлено, що дані розбіжності виникли в результаті технічної помилки з боку продавця товару - «SYNERGY TRADING COMPANY LIMITED».

При цьому, суд погоджується з твердженням представника позивача, що вказана обставина (зазначення номеру контакту у експортних накладних « 19YG-099-04» замість « 19YG-099» - жодним чином не впливає на митну вартість товару, її числові показники і не є ані окремою ані достатньою підставою для митного органу не приймати документи для підтвердження митної вартості товару за ціною контракту або ж зазначати такі відомості як підставу для коригування митної вартості.

Суд зазначає, що позивач - не несе відповідальність за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності до законодавства Китаю, та внесення до неї відповідної інформації. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 січня 2020 року по справі №813/1350/14.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів митний орган повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Натомість, у п.33 оскаржуваного рішення, у якому мають бути викладені обставини прийняття рішення, зазначено лише посилання на митну декларацію, в порівняння з якою співставлялась вартість товару. Визначити який саме товар переміщувався через митний кордон за вказаною деклараціями та на підставі яких документів визначалась вартість товару не вбачається можливим, оскільки використану Декларацію не надано відповідачем до матеріалів справи.

В пункті 33 оскаржуваного Рішення митний орган лише констатує неможливість застосування методів за ціною договору щодо ідентичних та подібних товарів у зв`язку із відсутністю у Митниці такої інформації.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що в результаті проведеної з декларантом консультації обрано другорядний метод (резервний) визначення митної вартості, у зв`язку із чим проведено аналіз баз ЄАІС.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не подані також і докази проведення консультацій з декларантом, відтак, застосування резервного методу визначення митної вартості відбулося без урахування права декларанта прийняти участь у визначенні митної вартості в найбільш обґрунтований спосіб.

Згідно до приписів пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути па ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Також, посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДПС України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість.

Щодо цього питання, Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (постанови від 21.02.2018 року у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року у справі №818/1186/17).

З урахуванням наведеного, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у складових митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені МК України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

В свою чергу, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

У ході розгляду справи відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності наданої інформації та не дають можливості визначити митну вартість шляхом застосування обраного декларантом основного методу за ціною договору.

За викладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів і карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Звежинський проти Польщі», заява №34049/96 відповідно до п.71 якого суд повторює, що позбавлення майна, у значенні цього речення, може бути виправданим, лише якщо воно відбувається в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом. Крім того, будь-яке втручання у право власності має відповідати критерію пропорційності (цит. вище справа Брумареску). Суд нагадує, що під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (див. рішення у справі «Pressos Compania Naviera S. A. та інші проти Бельгії» від 20 листопада 1995, серія A, N 332, с. 23, п. 38). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар (див. цит. вище рішення у справі Спорронга і Льонрота. При цьому, п. 73 суд підкреслює, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок.

Крім цього, згідно рішення у справі «TOB «Полімерконтейнер» проти України», заява №23620/05, відповідно до п.17 суд повторює, що будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших авторитетних джерел, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), від 23 вересня 1982 року, пп. 69-73, серія А №52).

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2020/00042 від 07.03.2020 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» у загальній сумі 14 823 грн. 89 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2020/00042 від 07.03.2020 року задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500030/2020/000013/2 від 07.03.2020 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500030/2020/00042 від 07.03.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» () суму сплаченого судового збору в розмірі 14 823 грн. 89 коп. (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять три гривні вісімдесят дев`ять копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.