Справа № 200/13266/19-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 р. Справа№200/13266/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.

за участю

секретаря судового засідання Дьяченка Є.І.,

розглянув в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

15 листопада 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач або ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий на адресу суду 13 листопада 2019 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 79% до 70% грошового забезпечення у зв`язку з внесенням змін до грошового забезпечення поліцейських, затвердженого постановами Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 13 березня 2018 року № 1295лк для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських та виплачених сум, з 01 січня 2016 року (а.с. 4-9).

І. Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

20 листопада 2019 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху; надав строк для усунення недоліків ( а.с. 24-25).

Недоліки позовної заяви позивач усунув у строк та у спосіб, що визначені судом.

16 грудня 2019 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі № 200/13266/19-а; вирішив розглядати справу в прядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву та витребував у відповідача письмові докази (а.с. 1-2).

16 січня 2020 року суд постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 11 лютого 2020 року; витребував у відповідача додаткові докази (а.с. 46-47).

11 лютого 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10 березня 2020 року (а.с. 56).

Про дату, час і місце проведення судового засідання учасники справи повідомлені з дотриманням вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) (а.с. 61-62).

Учасники справи/їх представник в судове засідання не з`явилися.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 63).

Враховуючи, що участь у судовому засіданні є правом учасника справи, передбаченим п. 2 ч. 3 ст. 44 КАС України, а також відсутність встановлених ст. ст. 205, 223 КАС України підстав для відкладення розгляду справи, справа розглянута за відсутності учасників справи.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІ. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ГУ ПФУ в Донецькій області протиправно зменшило розмір призначеної йому пенсії за вислугу років з 79% до 70% суми грошового забезпечення.

Позивач доводить, що під час перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, чинна на момент призначення пенсії (а.с. 4-9).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, просив відмовити в позові.

Відповідач доводить, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законом.

Вимоги позивача в частині, яка стосується виплати пенсії в розмірі 79% суми грошового забезпечення, відповідач вважає безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству.

Відповідач наголошує, що відповідно до ст. 8 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Покликаючись на рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 та від 02 березня 1999 року № 2-рп/99, відповідач зазначає, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантуванням права кожного на достатній життєвий рівень; доводить, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Стверджує, що внаслідок змін в законодавстві визначений ст. 13 Закону № 2262 максимальний розмір пенсії за вислугу років зменшений до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

На переконання відповідача, такі зміни не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки мали наслідком її збільшення, що унеможливлює порушення прав позивача (а.с. 32-33).

Позивач надав відповідь на відзив (а.с. 43-44).

Правом на подання заперечення відповідач не скористався.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС України суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області 29 квітня 2002 року (а.с. 11-12 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (а.с. 12).

З 11 листопада 1994 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в його паспорті (а.с. 11-12).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл.. Соборна, буд. 3) зареєстроване як юридична особа 26 липня 2002 року, про що 09 червня 2005 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 266 120 0000 008761; в стані припинення не перебуває (а.с. 18-19).

З 01 січня 2006 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років, що підтверджено пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 , виданим УМВС України в Донецькій області 29 березня 2004 року (а.с. 13).

Згідно з протоколом ГУ ПФУ в Донецькій області від 01 вересня 2006 року за пенсійною справою N/A- 30196 (МВС) з 01 вересня 2006 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років в загальному розмірі 2 981,67 грн.

Основний розмір пенсії становив 2 981,67 грн, тобто 79% суми його грошового забезпечення, яка складала 3 774,26 грн (а.с. 15).

13 березня 2018 року, на виконання вимог ст. 63 Закону № 2262, постанов Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 і від 11 листопада 2015 року № 988, згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, Головне управління МВС України в Донецькій області видало довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за № 1295 пк.

Як свідчить ця довідка, розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 становив 9 672,61 грн (а.с. 37).

В свою чергу ГУ ПФУ в Донецькій області, діючи на підставі ст. 63 Закону № 2262, постанов Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 і від 11 листопада 2015 року № 988, здійснило перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про перерахунок пенсії від 24 березня 2018 року за пенсійною справою № N/A- 30196 (МВС), до перерахунку основний розмір пенсії ОСОБА_1 становив 79% суми його грошового забезпечення і дорівнював 4 108,21 грн.

Після перерахунку з 01 січня 2016 року на підставі постанов Кабінету Міністрів України № 988 та № 103 пенсія ОСОБА_1 становила 6 770,83 грн, тобто 70% грошового забезпечення (вислуга років 28) (9 672,61 грн х 70%), про що свідчать протоколи ГУ ПФУ в Донецькій області від 24 березня 2018 року та від 15 липня 2019 року (а.с. 16, 34-36, 38).

У відповідь на звернення позивача листом від 17 липня 2019 року № 3857-Г-01 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що максимальний розмір пенсії, обчисленої відповідно до ст. 13 Закону № 2262, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, як наслідок, пенсія обчислена відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивачу також було роз`яснено, що у разі незгоди з діями чи бездіяльністю ГУ ПФУ в Донецькій області, він має право оскаржити їх вищого органу чи в судовому порядку (а.с. 14).

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

IV. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися сторони, які не застосував суд, мотиви їх незастосування. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду по суті позовних вимог.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

П. п. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

На час призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (01 січня 2006 року) Закон № 2262 діяв у редакції від 01 січня 2006 року.

П. «б» ч. 1 ст. 1-2 Закону № 2262 в редакції, чинній станом на 01 січня 2006 року, було передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262 в редакції, чинній станом на 01 січня 2006 року, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу років 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

П. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 2262 у редакції, чинній станом на 01 січня 2006 року, передбачав, що пенсії за вислугу років призначаються у таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 в редакцій, чинній станом на 01 січня 2006 року, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Судом встановлено, що з 01 січня 2006 року ОСОБА_1 , який був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ, маючи вислугу років 28 років, призначена пенсія за вислугу років в розмірі 79% відповідної суми грошового забезпечення.

Перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, регламентований ст. 63 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону № 2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону № 2262 якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 63 Закону № 2262 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій, що визначено ч. 4 ст. 63 Закону № 2262.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі Порядок № 45).

Згідно з п. 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

За приписами п. 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Зокрема, довідки на осіб, які звільнені із служби в апараті МВС, органах та підрозділах МВС, в закладах, на підприємствах та в установах, що належать до сфери управління МВС (крім органів, підрозділів, закладів та установ, передбачених абз. абз. 4, 5 і 7 цього пункту), видаються МВС.

Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені ч. ч. 2 і 3 ст. 51 Закону № 2262. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з абз. 1 п. 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Абз. 2 п. 5 Порядку № 45 визначено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 р. проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

За приписами п. 6 Порядку № 45 відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Абз. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова № 988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійних характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У подальшому відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), яка набрала чинності 24 лютого 2018 року.

П. 3 Постанови № 103 в редакції від 21 лютого 2018 року передбачав наступне:

«3. Перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми».

Застосувавши наведені вище правові норми до спірних правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Відсотковий розмір пенсії по відношенню до грошового забезпечення особи визначається згідно зі ст. 13 Закону № 2262 на момент призначення пенсії. Розміри окремих складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Окремі складові пенсії, рівно як і розміри цих складових, не є сталими і визначаються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з цим відсоткове співвідношення, установлене ст. 13 Закону № 2262, уже призначеної пенсії до грошового забезпечення є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Як було зазначено вище, ОСОБА_1 пенсія за вислугу років призначена з 01 січня 2006 року, її основний розмір складав 79% суми грошового забезпечення.

Суд зауважує, що після призначення позивачу пенсії за вислугу років до ст. 13 Закону № 2262 неодноразово вносилися зміни в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

Так, на підставі пп. 8 п. 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668) у ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 цифри «90» замінено цифрами «80».

В подальшому п. 23 розділу ІІ Закону України від 27 березня 2014 року № 1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон № 1166) у ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 цифри «80» замінено цифрами «70».

Як наслідок, на момент виникнення спірних правовідносин, ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

У зв`язку з цим суд зауважує, що застосування цього показника під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 , який проводився на підставі Постанов № 988 та № 103, є протиправним.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що такий показник як максимальний розмір пенсії, визначений ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, підлягає застосуванню під час призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених. Крім того, ст. 58 Конституції України закріплений принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі.

Також не можна залишити поза увагою те, що порядок перерахунку пенсії за вислугу років врегульований ст. 63 Закону № 2262, а також нормами Постанов № 988 та № 103, а положення ст. 13 Закону № 2262, яка регламентує призначення пенсій, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення.

Таке правозастосування відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 16 жовтня 2019 року по зразковій справі № 240/5401/18 щодо зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З наведених вище підстав суд відхиляє заперечення відповідача, які полягають у тому, що на момент перерахунку пенсії позивача максимальний розмір пенсії за вислугу років був обмежений 70% відповідних сум грошового забезпечення; та не приймає його аргумент, що після перерахунку пенсії її розмір збільшився, а тому права позивача не були порушені.

Висновків суду про безпідставність зменшення основного розміру пенсії позивача з 90% до 70% сум грошового забезпечення не спростовують і посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 та його доводи, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантуванням права кожного на достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали у зменшенні основного розміру пенсії з 79% до 70% суми грошового забезпечення, є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню, а відповідні дії відповідача підлягають визнанню протиправними.

Протиправне зменшення основного розміру пенсії до 70% суми грошового забезпечення призвело до порушення права позивача на отримання пенсії в розмірі, що був визначений Законом № 2262 на момент її призначення.

Суд враховує, що після перерахунку пенсії на підставі ст. 63 Закону № 2262 та Постанов № 988 і № 103 з 01 січня 2016 року та зменшення її основного розміру до 70% суми грошового забезпечення позивач продовжував отримувати пенсійні виплати.

Таким чином, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років в розмірі 79% суми грошового забезпечення згідно з довідкою Головного управління МВС України в Донецькій області від 13 березня 2018 року № 1295лк для перерахунку пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року з урахуванням раніше проведених виплат, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, на користь якого ухвалено рішення, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн, про що свідчить квитанція від 26 листопада 2019 року № 0.0..1 (а.с. 10).

Докази понесення позивачем будь-яких інших судових витрат суду не надані.

Таким чином, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області підлягають судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл.. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали у зменшенні основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 , з 79% до 70% суми грошового забезпечення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років в розмірі 79% суми грошового забезпечення, визначеного згідно з довідкою Головного управління МВС України в Донецькій області від 13 березня 2018 року № 1295лк, починаючи з 01 січня 2016 року з урахуванням раніше проведених виплат.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл.. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

7. Повне судове рішення складено 19 березня 2020 року.

Суддя Т.О. Кравченко