Справа № 520/5992/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 р. № 520/5992/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бідонько А.В.

за участі секретаря судового засідання Дронь А.В.

представників позивача - Чаплинського О.В.,

представника третьої особи - Горобинської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Харківська міська рада про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2020 (виконавче провадження № 61772535), винесену відносно ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ); стягнути на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, місцезнаходження: 64003, Харківська обл., Кегичівський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, буд. 38); стягнути на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати па професійну правову допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, місцезнаходження: 64003, Харківська обл., Кегичівський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, буд. 38).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2020 року вбачається, що виконавче провадження №61772535 було відкрите на підставі постанови № АА№000246, виданої 12.03.2019 Департаментом територіального контролю Харківської міської ради про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн., винесеної у зв`язку з притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зупинка в забороненому місті).

Зазначає, що притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення № АА000246 від 12.03.2019 повинна була бути пред`явленою до виконання у строк до 12.06.2019 у відповідності до положень ст. 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку зі спливом давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення №АА000246 від 12 03.2019 ОСОБА_2 вважає, що старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сакович О.В було протиправно відкрито виконавче провадження №61772535.

Ухвалою суду від 15.05.2020 року відкрито провадження у справі.

Відповідачем 22.05.2020 року надані письмові заперечення на позов, в яких відповідач проти вимог заявленого позову заперечує, обґрунтовуючи свою позицію тим, що 09.04.2020 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Кегичівському та Сахновщинському районах СМУМЮ (м. Харків) ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61772535. Зазначає, що вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем відділу законно та обґрунтовано, оскільки Департамент територіального контролю Харківської міської ради не є державним органом, тому вищевказаний виконавчий документ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. Вважає, що старшим державним виконавцем Сакович Оксаною Валеріївною законно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61772535 від 09.04.2020 року та прийнято постанову Департаменту територіального контролю Харківської міської ради серії АА 000246 від 12.03.2019 року до примусового виконання, тому підстави для задоволення скарги (позову) ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Кегичівському та Сахновщинському районах СМУМЮ (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження №61772535 відсутні (а.с.23-25).

Від представника третьої особи Харківської міської ради 01.06.2020 року до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначений представник проти вимог заявленого позову заперечував. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів від 12.03.2019 серії АА № 000246 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до вказаної постанови вона дійсна для пред`явлення протягом 3 років з наступного дня після набрання нею законної сили, набрала законної сили 16.03.2019, тобто в день її вручення правопорушнику. Зазначає, що твердження позивача про неотримання постанови є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. У зв`язку з добровільним невиконанням вказаної постанови, вона 28.02.2020 була направлена до органу державної виконавчої служби разом з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови.

Вважає, що постанови інспекторів з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради можуть бути пред`явлені до примусового виконання без порушень діючого законодавства України протягом трьох років.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача, що повідомлявся належним чином про дату та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти вимог заявленого позову заперечувала, зазначивши що положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Зазначила також, що Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів від 12.03.2019 серії АА № 000246 правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно з частиною 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, встановив наступне.

Як встановлено в ході розгляду справи, 12 березня 2019 року завідувачем сектору інспекційної роботи № 2 - інспектором з паркування Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Охріменком О.А. складено Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів серії АА № 000246, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Власника транспортного засобу ( ОСОБА_1 ), його дату народження та адресу проживання встановлено відповідно до ст. 14-2 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

На підставі ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Крім того, постанова містить застереження із посиланням на положення КУпАП, яке передбачає, що у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

У зв`язку з добровільним невиконанням вказаної постанови, 28.02.2020 Департаментом територіального контролю Харківської міської ради зазначена постанова направлена до органу державної виконавчої служби разом із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови (а.с. 51-53).

08 квітня 2020 року до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшла заява Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про прийняття до примусового виконання Постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів серії АА №000246, винесеної 12.03.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255,00 грн.

Судом встановлено, що 09.04.2020 старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Кегичівському та Сахновщинському районах СМУМЮ (м.Харків) ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61772535, яка була відправлена позивачу засобами поштового зв`язку (а.с. 13).

06 травня 2020 року ОСОБА_1 отримане поштове відправлення від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Харків) із постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2020 року (виконавче провадження №61772535)

Не погоджуючись із вказаною постановою у зв`язку із тим, що сплив строк для виконання постанови про накладення адміністративного стягнення № АА000246 від 12 03.2019, вважаючи, що старшим державним виконавцем МВ ДВС СМУТО Сакович О.В було протиправно відкрито виконавче провадження №61772535, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

По суті спірних правовідносин суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що Кодекс України про адміністративні правопорушення це кодифікований закон, що регламентує суспільні відносини щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

У разі якщо відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в її отриманні.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до правовідносин, які склалися з приводу адміністративних правопорушень у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів необхідно застосовувати саме норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки його положення при вирішенні даного спору є спеціальними нормами, бо саме ці норми регулюють суспільні відносини щодо притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі і щодо строку звернення до виконання постанов про накладення адміністративних стягнень. Статтею 299 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, посадовими особами та громадянами.

Виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є завершальною стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення, зміст якої полягає в практичній реалізації обмежень особистого, морального і матеріального характеру, передбачених призначеним правопорушнику стягненням.

На відміну від рішень інших видів (форм) судочинства, які, за загальним правилом, підлягають виконанню після закінчення строку апеляційного та касаційного оскарження, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України (ст. 299 КУпАП).

Постанова про накладення адміністративного стягнення має бути звернута до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Зміст звернення постанови до виконання становить певну діяльність органу (посадової особи), який виніс конкретну постанову і складається з наступного:

1) своєчасне вручення (надсилання) правопорушникові копії постанови про накладення адміністративного стягнення;

2) роз`яснення правопорушникові порядку та умов виконання постанови;

3) своєчасне надсилання постанови органу виконавцю;

4) здійснення контролю за виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення та вирішення інших питань відстрочка виконання, припинення виконання, давність виконання постанови тощо.

Постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженими на те органами у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України. До органів, що здійснюють безпосереднє виконання постанов, належить, серед інших, Державна виконавча служба (державні виконавці здійснюють: примусове виконання постанов про стягнення штрафу; виконання постанов про оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; виконання постанов про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; виконання постанов про відшкодування майнової шкоди у порядку виконавчого провадження).

Законодавець передбачає обставини (ст. 302 КУпАП), з настанням яких, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання, а разом з тим й провадження з виконання постанови. До цих обставин належать: 1) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 2) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність за даний проступок; 3) смерть особи, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Цей строк є преклюзивним (присічним).

Тобто, за змістом наведеної норми Кодексу можна дійти висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення може бути звернена до виконання лише протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі пропуску цього строку постанова про накладення адмінстягнення не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для пред`явлення виконавчого документа, а саме постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозйомки) серії № АА 000246 від 12.03.2019 року також необхідно застосовувати положення статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а не загальну статтю 12 Закону України "Про виконавче провадження", як зазначає представник позивача.

Наведені норми КУпАП кореспондуються з приписами Закону України "Про виконавче провадження"№1404-19 від 02.06.2016 (далі- Закон №1404-VIII), яким регламентуються умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 6 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Представник відповідача у наданих запереченнях на позов посилався на те, що при зверненні до виконання постанов про накладення адміністративних стягнень необхідно застосовувати положення статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 ст. 12 Закону «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 2 частини 4 ст. 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, станом на момент надходження до відповідача постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії № АА 000246 від 12.03.2019 року, строк пред`явлення до виконання даної постанови сплив після 12.06.2019, а позивач звернувся із відповідною заявою лише 08.04.2020, тобто з порушенням трьохмісячного строку з дня винесення постанови.

Отже, постанова Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 12.03.2019 року № АА 000246 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів - повинна була бути пред`явленою до виконання з 12.03.2019 р. по 12.06.2019 року.

Оскільки у встановлений законом строк постанова до виконання не звернута, то на підставі частини першої статті 303 КУпАП вона не підлягає виконанню .

Відповідно до вимог частини 5 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно приписів пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, з аналізу вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець, отримавши до виконання виконавчий документ - постанову № АА 000246 від 12.03.2019, який пред`явлений до виконання із пропуском встановленого Законом строку, був зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, оскільки доказів пред`явлення виконавчого документа в трьохмісячний строк відповідач суду не надав, тому оскаржувана постанова є такою, що прийнята протиправно та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, відтак суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Стосовно вимог позивача стягнути на користь ОСОБА_1 витрати па професійну правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції суд зазначає наступне.

Так, правовідносини щодо розподілу судових витрат унормовані приписами ст.ст.132, 134,139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження витрат сплати правової допомоги позивачем надано до матеріалів справи копії: договору про надання правової допомоги № 11/05/20-1 від 11.05.2020 року, ордеру від 12.05.2020 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 та свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю № 1623 від 10.12.2008 року, виданого ОСОБА_4 , а також квитанцію від 12.05.2020 року №0.0..1 (а.с. 15-17; 8 а).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України суд приходить до висновку, що витрати позивача на сплату гонорару за договором № 11/05/20-1 від 11.05.2020 року в розмірі 1500,00 грн. є судовими втратами, понесеними позивачем під час розгляду справи в розумінні положень ст.132 КАС України.

Поряд з цим, представником відповідача клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами не заявлялось.

Таким чином суд приходить до висновку, що розмір заявлених позивачем витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, матеріали справи містять докази щодо їх понесення позивачем по справі, а отже приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 77-79, 205, 243-246, 287, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа Харківська міська рада про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати постанову Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2020 ВП № 61772535, винесену відносно ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, місцезнаходження: 64003, Харківська обл., Кегичівський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, буд. 38).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот гривень) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Кегичівському та Сахновщинському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, місцезнаходження: 64003, Харківська обл., Кегичівський район, смт. Кегичівка, вул. Волошина, буд. 38).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення оголошено та підписано 12 червня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.