Справа № 440/4524/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4524/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Сендецької В.О.,

представника позивача Міщенко О.В.,

представника відповідачів Гончаревського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби, Київської митниці Держмитслужби про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" /надалі ТОВ "ЄВРОПАБУД", позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України /надалі відповідач-1/ в якій просило:

- визнати протиправними дії Київської міської митниці Державної фіскальної служби України щодо відмови у митному оформленні (випуску) товарів Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" на підставі митної декларації UA 100110/2019/157018 від 15.10.2019;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100110/2019/01301 від 17.10.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 100110/2019/000380/2 від 17.10.2019.

В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ "ЄВРОПАБУД" (покупцем) та MERAKLI-GmbH (продавцем) укладено контракт № 33/9 від 25.09.2019. За умовами вказаного контракту та відповідно до Специфікації № 1 від 25.09.2019 продавець продав, а покупець купив опалубку PERI TRIO (була вжитку), балка DOKA TOP P H20, L=3,60 м (була у вжитку), балка DOKA TOP P H20, L=1,80 м (була вжитку). На виконання вказаних умов контракту, 26.09.2019 платіжним дорученням в іноземній валюті № 20 ТОВ "ЄВРОПАБУД" було перераховано MERAKLI-GmbH 5999,44 євро. Позивач стверджує, що ним було повністю оплачено товар згідно умов договору. Позивач зазначив, що до митних декларації ним було надано всі документи, необхідні для митного оформлення товару. На думку позивача, відповідачем протиправно прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100110/2019/01301 та рішення про коригування митної вартості товарів № UА 100110/2019/000380/2 від 17.10.2019.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 03.01.2020.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.01.2020 залучено до участі у справі № 440/4524/19 у якості другого відповідача Київську митницю Держмитслужби /надалі відповідач-2/.

Також у підготовчому засіданні 03.01.2020 оголошено перерву в розгляді справи до 28.01.2020.

08.01.2020 до суду відповідачем-1 надано відзив в якому вказано, що оскаржувані рішення прийнято правомірно, оскільки за результатами додатково наданих документів встановлено, що відповідно до рахунку-фактури від 15.10.2019 № СФ-000338 оплата здійснена за транспортне перевезення товару. Проте, умовами поставки ЕХW передбачено включення до митної вартості товарів витрат на розвантажувально-завантажувальні роботи, митне очищення товару для експорту та транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України. За твердженням відповідача-1 декларантом не включено до ціни товару витрати на розвантажувально-завантажувальні роботи та митне очищення товару для експорту. Указано, що висновок експерта від 16.10.2019 № ГО-2409 прийнятий до уваги митницею, але не може бути підставою для визнання митної вартості. Експертом під час дослідження зазначено: "згідно комерційної пропозиції б/н: товар у робочому стан, деякі елементи потребують відновлення та ремонтних робіт…". Проте в митниці відсутній зазначений документ та документально не підтверджено необхідність відновлювального ремонту. Також указано, що декларантом не забезпечено переклад копії митної декларації країни відправлення. За твердженням відповідача-1 декларантом не виконано вимог щодо надання усіх додаткових документів, зазначених у частині третій статті 53 МК України. З огляду на, що відповідачем-1 митну вартість товару, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України /т. 1 а.с. 65-70/.

15.01.2020 до суду позивачем надано відповідь на відзив де зазначено, що подані позивачем документи на підтвердження митної вартості товарів містять повні та достовірні відомості на підтвердження вартості товару /т. 1 а.с. 107-109/.

23.01.2020 до суду відповідачем-2 надано відзив на позов в якому вказано, що під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією № UA 100110/2019/157018 від 15.10.2019 на виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 МК України та за результатами розгляду поданих документів встановлено, що документи не місять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та місять розбіжності /т. 1 а.с. 132-137/.

У підготовчому засіданні 28.01.2020 оголошено перерву у розгляді справи до 11.02.2020.

Протокольною ухвалою суду від 11.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Крім того, у підготовчому засіданні 11.02.2020 відкладено розгляд справи до 10.03.2020.

10.03.2020 розгляд справи відкладено до 13.03.2020.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.04.2020.

07.04.2020 до суду позивачем надано письмові пояснення на позов в яких указано, що довідка про транспортні витрати № 46, видана ТОВ "Норберт Дніпро", повністю відповідає вимогам документу, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, подання якої передбачено статтею 53 МК України. Зазначено, що фактично доставка товару відбулася на умовах поставки ЕХW м. Кель. Товар було доставлено перевізником ТОВ "МОРАВТОТРАНСПОРТ", організував перевезення експедитор ТОВ "Норберт Дніпро", на замовлення ТОВ "ЄВРОПАБУД". Позивач стверджує, що довідка надана експедитором - ТОВ "Норберт Дніпро" № 46 від 11.10.2019 повністю відповідає вимогам документа, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Таким чином, позивач стверджує, що митну вартість імпортованого товару, визначено за основним методом, а до митної декларації надано всі документи, на підтвердження митної вартості товару /т. 1 а.с. 221-225/.

07.04.2020 до суду позивачем подано додаткові пояснення в яких зокрема указано, що відповідачем в оскаржуваному рішенні та картці відмови не вказано обставини, які обумовили виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісних, вартісних і достовірних елементів митної вартості або відсутності хоча б однієї із складових, яка є обов`язковою при обчисленні такої вартості /т. 1 а.с. 227-229/.

07.04.2020 відкладено розгляд справи до 30.04.2020.

30.04.2020 відкладено розгляд справи до 13.05.2020.

13.05.2020 відкладено розгляд справи до 04.06.2020.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2019 між ТОВ "ЄВРОПАБУД" (покупцем) та MERAKLI-GmbH (продавцем) укладено контракт № 33/19 /т. 1 а.с. 28-29/.

Пунктом 1.1 контракту передбачено, що продавець продає, а покупець купує опалубку, в подальшому товар, відповідно до специфікації №1 від 25.09.2019 до цього контракту, яка є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 2.1 договору ціна за товар та загальна вартість товару, що продається за цим контрактом, вказана у специфікації №1 від 25.09.2019 до цього контракту встановлюється в євро.

Пунктом 3.1 Контракту визначено, що продавець поставляє покупцеві товар на умовах поставки ЕХW м. Кель.

Відповідно до специфікації №1 від 25.09.2019 до контракту № 33/19 від 25.09.2019 визначено найменування товару: опалубка PERI TRIO (була вжитку), балка DOKA TOP P H20, L=3,60 м (була у вжитку), балка DOKA TOP P H20, L=1,80 м (була вжитку); сума в євро разом 5999,44 /т. 1 а.с. 31/.

15.10.2019 укладено доповнення №1 до контракту № 33/19 від 25.09.2019 відповідно до якого зазначено, що специфікацію №1 від 25.09.2019 потрібно читати у новій (уточнюючій) редакції: PERI TRIO (була вжитку), балка DOKA TOP P H20, L=3,60 м (була у вжитку), балка DOKA TOP P H20, L=1,80 м (була вжитку); сума в євро разом 5999,44 /а.с. 30/.

15.10.2019 декларантом ТОВ "РВВ", в інтересах ТОВ "ЄВРОПАБУД" до Київської міської митниці ДФС подано електронну митну декларацію № 100110/2019/157018 /т. 1 а.с. 74-76/.

Відповідно до митної декларації № 100110/2019/157018 від 15.10.2019 був заявлений до оформлення товар вироби з чорних металів, металоконструкції, устаткування та складові частини збірної опалубки, бувші у використанні 2008 р.в.: Approx. 190 sqm of use PERI TRIO as listed / 190 м. кв бувших у використанні PERI TRIO складові в списку: 190 м.кв.; торговельна марка: PERI; виробник: PERI Formwork Scaffolding Enqineering; загальна сума 5999,44 Євро.

До митної декларації № 100110/2019/157018 від 15.10.2019 декларантом було подано наступні документи: рахунок-проформа № 18415 від 25.09.2019 /т. 1 а.с. 17/; рахунок-фактура (інвойс) № 1763 від 07.10.2019 /т.1 а.с. 19/; автотранспортна накладна № 725574 від 07.10.2019 /т. 1 а.с. 20/; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадку митного огляду, що здійснюється при виконанні № UA100110/2019/156922 від 15.10.2019; банківський платіжний документ, що стосується товару Р001 від 26.09.2019 /т. 1 а.с. 21/; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 46 від 11.10.2019 /т. 1 а.с. 22/; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання кого для митного оформлення не супроводжується № 33/19 від 25.09.2019 /т. 1 а.с. 28-29/; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 15.10.2019 /т. 1 а.с. 30/; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №1 від 25.09.2019 /т. 1 а.с. 31/; договір про надання послуг митного брокера № 89 від 27.11.2018 /т. 1 а.с. 32/; інші некласифіковані документи тех опис від 01.04.2015; інші некласифіковані документи фото товару від 07.10.2019; копія митної декларації країни відправлення 19DE78Е5 від 30.09.2019 /т. 1 а.с. 33/; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №UA100110/2019/157018 від 15.10.2019 /т. 1 а.с. 35/.

16.10.2019 митний орган направив повідомлення декларанту в якому зазначив, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Митного кодексу України, місять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: відповідно до автотранспортної накладної № 725574 перевізником є Morautotransport LLC, однак довідка про транспорті витрати №46, видана ТОВ "Норберт Дніпро". Також зазначено, що позивачем не забезпечено переклад митної декларації країни відправлення. Указано також, що митним органом проведеного порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). За результатами проведеного порівняння встановлено, що у органу державної фіскальної служби наявна інформація щодо рівня митної вартості подібних (аналогічних) товарів за вищими митної вартості. Указано, що зазначені обставини не дають можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. Так, з огляду на викладене, відповідно до статті 53 МК України указано про необхідне подання протягом 10 календарних днів наступних додаткових документів (за наявності): 1) за наявності інші платіжні та /або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та місять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 2) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 3) якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи, що місять відомості про вартість страхування; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом відповідно до умов статті 254 МК України; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та /або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження митної вартості товару /т. 1 а.с. 104/.

Київською міською митницею ДФС зазначено, що декларант електронним листом до митниці повідомив про неможливість надання інших додаткових документів.

17.10.2019 Київською міською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100110/2019/000380/2 /т. 1 а.с. 77-78/ в якому зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) відповідно до автотранспортної накладної № 725574 перевізником є Morautotransport LLC, однак довідка про транспорті витрати №46, видана ТОВ "Норберт Дніпро";

2) відповідно до статті 254 Кодексу документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Зазначено, що позивачем не забезпечено переклад митної декларації країни-відправлення.

У рішенні вказано, що за результатами розгляду документів встановлено наступне: відповідно до рахунку-фактури від 15.10.2019 № СФ-000338 оплата здійснено за транспортне перевезення товару. Проте, умовами поставки ЕХW передбачено включення до митної вартості товарів витрат на розвантажувально-завантажувальні роботи, митне очищення товару для експорту та транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України. Таким чином, декларантом не включені до витрати на розвантажувально-завантажувальні роботи та митне очищення товару для експорту. Висновок експерта від 16.10.2019 №ГО-2409 прийнятий до уваги митницею, але не може бути підставою для визнання митної вартості. Експертом під час дослідження зазначено: "згідно комерційної пропозиції б/н: товар у робочому стан, деякі елементи потребують відновлення та ремонтних робіт…". Проте в митниці відсутній зазначений документ та документально не підтверджено необхідність відновлювального ремонту. Крім того, не забезпечено переклад копії митної декларації країни відправлення.

Також зазначено, що причинами через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено є: неподання декларантом всіх запрошених документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. Разом з тим, митним органом проведеного порівняння рівня заявленої митної вартості з рівнями митної вартості ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та з довідковою інформацією, та встановлено заниження заявленого рівня митної вартості, що суперечить поняттю дійсної вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (ГАТТ 1947). За результатами проведеного порівняння встановлено, що у органу ДФС наявна інформація щодо рівня митної вартості ідентичних товарів за вищими рівнями митної вартості. Указано, що митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 МК України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів та торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органом доходів і зборів митних вартостях; джерело інформації: митна декларація №UA100120/2019/211183 від 01.10.2019.

17.10.2019 відповідачем-1 прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2019/01301, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів. З причин: пункту 6 статті 54 МК України; прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 100110/2019/000380/2 від 17.10.2019 (митну вартість скориговано) /а.с. 80/.

Не погодившись із діями Київської міської митниці ДФС щодо відмови у митному оформленні (випуску) товарів ТОВ "ЄВРОПАБУД" на підставі митної декларації UA 100110/2019/157018 від 15.10.2019 та рішеннями, прийнятими за результатами такої відмови, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Так, у статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Отже, у вказаній статті закріплено право митних органів переконатися в правдивості або точності будь-якої заяви, документа або декларації, наданих для цілей митної оцінки, та оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями частини третьої статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 826/5868/16.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною другою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4.1 контракту № 33/19 від 25.09.2019 оплата здійснюється шляхом передоплати згідно рахунків, наданих продавцем. Пунктом 4.2 визначено, що оплата здійснюється на рахунок продавця протягом 60 днів від дати виставлення рахунків за товар. Оплата здійснюється в євро /пункт 4.3 контракту/.

Відповідно до специфікації №1 від 25.09.2019 до контракту № 33/19 від 25.09.2019 сума товару склала 5999,44 Євро /а.с. 31/.

На виконання умов вказаного контракту 26.09.2019 платіжним дорученням в іноземній валюті № 20 ТОВ "ЄВРОПАБУД" перераховано MERAKLI-GmbH 5999,44 Євро /а.с. 21/.

Так приймаючи рішення про коригування митної вартості товару відповідачем-1 зазначено, зокрема, що документи надані позивачем містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) відповідно до автотранспортної накладної № 725574 перевізником є Morautotransport LLC, однак довідка про транспорті витрати №46, видана ТОВ "Норберт Дніпро"; 2) відповідно до статті 254 Кодексу документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Зазначено, що позивачем не забезпечено переклад митної декларації країни-відправлення.

Надаючи оцінку доводам Київської міської митниці ДФС, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.1 контракту продавець поставляє покупцеві товар на умовах поставки ЕХW м. Кель.

22.04.2019 між ТОВ "МОРАВТОТРАНСПОРТ" /перевізник/ та ТОВ "Норберт Дніпро" /експедитор/ укладено договір № 22042019 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом /а.с. 86/.

Також матеріали справи містять договір-заявку про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні від 04.10.2019 №04/102019-1, укладеного між ТОВ "Норберт Дніпро" /експедитор/ та ТОВ "ЄВРОПАБУД" /замовник/ /а.с. 23/.

Отже, товар було доставлено перевізником ТОВ "МОРАВТОТРАНСПОРТ" на замовлення ТОВ "ЄВРОПАБУД".

Згідно з довідкою наданою експедитором ТОВ "Норберт Дніпро" № 46 від 11.10.2019 витрати пов`язані із доставкою вантажу автомобілем Scania, за маршрутом 77694 Kehl (Німеччина) м/п Краківець (Україна) складають 35000,00 грн /а.с. 22/.

Таким чином, довідка про транспортні витрати, видана експедитором ТОВ "Норберт Дніпро" № 46 від 11.10.2019 підтверджує вартість перевезення оцінюваних товарів.

Також суд зазначає, що відповідно до статті 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Водночас рішення про коригування митної вартості товарів № UА 100110/2019/000380/2 від 17.10.2019 не містить посилання на те, які саме дані вказані у митній декларації країни-відправлення було необхідно перевірити або підтвердити.

З огляду на, що суд погоджується з тим, що у позивача не виникло обов`язку перекладу митної декларації країни-відправлення.

Таким чином, надані позивачем документи не мають розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товару.

Щодо посилання відповідача стосовно того, що висновок експерта від 16.10.2019 №ГО-2409 прийнятий до уваги митницею, але не може бути підставою для визнання митної вартості, оскільки експертом під час дослідження зазначено: "згідно комерційної пропозиції б/н: товар у робочому стан, деякі елементи потребують відновлення та ремонтних робіт…", проте, в митниці відсутній зазначений документ та документально не підтверджено необхідність відновлювального ремонту, слід зазначити наступне.

Слід зазначити, що відповідний висновок складено Дніпропетровською торгово-промисловою палатою /т.1 а.с. 37-40/.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР /надалі Закон № 671/97-ВР/ торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону № 671/97-ВР методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Суд зазначає, що наданий позивачем висновок містить визначену експертом ринкову вартість товару, який був у використанні та надійшов за контрактом № 33/19 від 25.09.2019, специфікацією №1 від 25.09.2019, доповненням № 1 від 15.10.2019, інвойсом № 1763 від 07.10.2019.

Водночас відповідачем не доведено, що висновок торгово-промислової палати не відповідає Закону України "Про торгово-промислові палати України" чи положенням Митного кодексу України.

З огляду на те, що наданий висновок складено відповідно до встановленої форми та із зазначенням необхідної для ідентифікації товару інформацією, суд вважає, що у позивача не виникло обов`язку для надання до митного органу документів на підтвердження необхідності відновлювального ремонту.

Отже, у відповідача-1 не було обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом та, як наслідок, витребування додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, оскільки подані позивачем під час митного оформлення документи дозволяли митному органу встановити вартість товару.

Водночас відповідачем у даному випадку вартість товарів, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Також указано, що визначена митна вартість товарів ґрунтується на митній декларації від 01.10.2019 № UA100120/2019/211183, що визнана органом доходів і зборів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до митної декларації від 01.10.2019 № UA100120/2019/211183 до оформлення заявлено товар устаткування з чорних металів для рамної опалубки та риштувань, що використовується для монолітно-каркасного будівництва з бетону, уживані: стійка UVR 150 арт. 402860-560 шт; стійка UVR 200 арт. 400009-560 шт; стійка базова UVR 24 арт. 400014 800 шт; діагональ UBL 150/150 арт. шт; виробник PERI GmbН; торговельна марка PERI /а.с. 102-103/.

Водночас суд зазначає, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди товари зі схожими характеристиками були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Таким чином, митним органом не доведено наявності у нього обґрунтованого сумніву у заниженні заявленої позивачем митної вартості при розмитненні товарів, а отже, і підстав коригування митної вартості товару за резервним методом.

Отже, слід визнати протиправними дії Київської міської митниці ДФС щодо відмови у митному оформленні (випуску) товарів ТОВ "ЄВРОПАБУД" на підставі митної декларації №UA 100110/2019/157018 від 15.10.2019.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 100110/2019/000380/2 від 17.10.2019.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100110/2019/01301 від 17.10.2019, суд зазначає наступне.

Положеннями частин першої та другої статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною дванадцятою цієї статті Кодексу передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 100110/2019/01301 від 17.10.2019 вмотивована прийняттям митним органом рішень про коригування митної вартості № UA 100110/2019/000380/2 від 17.10.2019, неправомірність якого підтверджено у ході розгляду цієї справи. За таких обставин, зазначена картки відмови також є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також суд зазначає, що 07.04.2020 до суду представником позивачем надано заяву про стягнення на користь позивача судових витрат, у розмірі 33478,01 грн, а саме: сплаченої суми судового збору у розмірі 9478,01 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн /а.с. 240/.

Відповідачем 04.05.2020 подано до суду заперечення щодо заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до яких митний орган указує щодо необґрунтованості та безпідставності заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивачем не надано до суду документального підтвердження щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу /т.2 а.с. 10-13/.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання вказаного позову сплачено судовий збір у загальному розмірі 9478,01 грн.

Таким чином, враховуючи задоволення позову за рахунок бюджетних асигнувань відповідача -2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9478,01 грн.

Стосовно клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24000,00 грн, слід зазначити, що у поясненнях щодо витрат на професійну правничу допомогу від 30.04.2020 представник позивача указує, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення у цій справі позивачем будуть надані докази понесених витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи /т. 1 а.с. 256/.

З огляду на зазначене клопотання питання щодо витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено судом у порядку визначеному положеннями статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" (вул. Леонова, б. 2/27, м. Кременчук, Полтавська область, 39612, ) до Київської міської митниці Державної фіскальної служби (бульвар Вацлава Гавела, буд. 8А, м. Київ, 03124, ), Київської митниці Держмитслужби (бульвар Вацлава Гавела, буд. 8А, м. Київ, 03124, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними дії Київської міської митниці Державної фіскальної служби щодо відмови у митному оформленні (випуску) товарів Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" на підставі митної декларації UA 100110/2019/157018 від 15.10.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської міської митниці Державної фіскальної служби №UA100000/2019/000380/2 від 17.10.2019.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської міської митниці Державної фіскальної служби №UA100110/2019/01301 від 17.10.2019.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПАБУД" (вул. Леонова, б.2/27, м. Кременчук, Полтавська область, 39612, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9478,01 грн за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (бульвар Вацлава Гавела, буд. 8А, м. Київ, 03124, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Повний текст рішення складено 12.06.2020.

Суддя С.О. Удовіченко