Справа № 580/1819/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 червня 2020 року Справа № 580/1819/20

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено заяву про забезпечення позову у справі № 580/1819/20

за позовом дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

про визнання дій протиправними та скасування постанов, прийнято ухвалу.

25.05.2020, дочірнє підприємство «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», просить:

- визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо розшуку та арешту майна ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»;

- визнати протиправними та скасувати постанови про розшук майна боржника у зведеному виконавчому провадженні від 14.05.2020 № 58695668 та від 15.05.2020 ВП 58695668;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника у зведеному виконавчому провадженні від 15.05.2020 ВП 58695668;

- зупинити виконавчі дії у зведеному виконавчому провадженню № 58695668 до завершення розгляду судом даного позову та набрання відповідним судовим рішенням законної сили;

- з метою забезпечення доказів у справі витребувати у відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали зведеного виконавчого провадження № 58695668;

- стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків - п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали. В ухвалі зазначено, що позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання: нової редакції позовної заяви із зазначенням: ідентифікаційного коду юридичної особи в ЄДРПОУ стосовно відповідача; позовних вимог згідно частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України; обгрунтування порушеного відповідачем права позивача відповідно до критеріїв частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України; заяв, що позивач вважає за необхідне подати, оформлених відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України; доказів сплати судового збору у сумі 6306 грн; обґрунтованого клопотання про залучення третьої особи; засвідчених у встановленому порядку копій документів, доданих до позовної заяви; доказів на які позивач посилається у обґрунтування позовних вимог.

Копію ухвали від 29.05.2020 отримано позивачем 03.06.2020, що підтверджується відміткою у поштовому повідомленні про вручення рекомендованого відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 390). 09.06.2019 до суду надійшли документи у порядку усунення недоліків, зокрема заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 58695668 до завершення розгляду судом даного позову та набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що дану заяву належить повернути заявнику без розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина 1 статті 152) визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: найменування суду; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, що належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до частини 4 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В ухвалі від 29.05.2020 зазначалось, що відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про забезпечення доказів або позову встановлено ставку судового збору 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630,60 грн (2102 х 0,3).

До матеріалів, що надійшли у порядку усунення недоліків надано оригінал платіжного доручення від 05.06.2020 № 40 у сумі 6306 грн, що разом із квитанцією від 20.05.2020 № 49359441 у сумі 2102 грн є доказом сплати судового збору чотири вимоги немайнового характеру згідно ухвали від 29.05.2020.

Позивачем не надано доказів сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Звернення з адміністративним позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб є одним із способів судового захисту від незаконних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

В обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову позивач послався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, що просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності враховується, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, має враховуватись співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

З поданої заяви про забезпечення позову та доданих до позовної заяви документів не встановлено очевидні ознаки небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до вирішення спору по суті у контексті відсутності рішень відповідача про реалізацію арештованого майна. Позивачем не обґрунтовано пропорційності способу забезпечення позову (зупинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 58695668) позовним вимогам, позаяк у зведеному виконавчому провадженні можуть вчинятись і інші дії, окрім продажу арештованого майна.

Європейський суд з прав людини у справі Afanasyev проти України від 05.04.2005, заява № 38722/02 зазначив, що засіб захисту, що вимагається, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. ЄСПЛ у контексті забезпечення гарантій, визначених ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зазначав, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (рішення від 06.09.2005 у справі Gurepka проти України, заява №61406/00, спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі Kudla проти Польщі, заява №30210/96, п. 158).

Враховуючи, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про необхідність повернення її заявнику без розгляду.

Згідно частини 2 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, що не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 167, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про визнання дій протиправними та скасування постанов повернути заявникові без розгляду.

Копію ухвали разом із заявою про забезпечення позову направити заявникові.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова